Справа №463/4768/21
Провадження №2/463/1216/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 9165,68 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судового збору у розмірі 2270 гривень.

Позов мотивує тим, що 21 серпня 2017 року між позивачем і відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АМ/0924999, яким було забезпечено транспортний засіб Audi A6 р.н. НОМЕР_1 . 4 березня 2018 року о 13 годині 50 хвилин в с. Волиця на вул. І.Франка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу під керуванням відповідача та транспортного засобу Fiat Doblo д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м. Львова в справі № 463/1400/18 від 7 травня 2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП і встановлено вчинення відповідачем зіткнення з автомобілем Fiat Doblo д.р.н. НОМЕР_2 і залишення останнім місця пригоди. Позивачем відшкодовано витрати на ремонт автомобіля Fiat Doblo д.р.н. НОМЕР_2 в розмірі 9165,68 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР060451 від 21 серпня 2018 року. Позивач звертався до відповідача з претензією про відшкодування збитків, однак ніяких дій зі сторони відповідача по погашенню заборгованості в добровільному порядку проведено не було. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 15, 16, 512, 514, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою суду від 13 травня 2021 року позов прийнято до розгляду відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Капля А.С., який діяв на підставі ордеру серії АІ № 1106919 від 19 квітня 2021 року в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судові засідання 23 червня 2021 року та 16 вересня 2021 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 4 березня 2018 року о 13 годині 50 хвилин на вул. Івана Франка (550 м) в с. Волиця Пустомитівського р-ну Львівської області, керуючи автомобілем «Audi А6», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Крім того, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці та не повідомив про подію підрозділ поліції, чим порушив п.п. 1.5, 2.3б, 2.10 (а, д) 13.3 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Вказані обставини стверджуються постановою Личаківського районного суду м. Львова від 7 травня 2018 року в справі № 463/1400/18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73939360), яка не оскаржувалась та набрала законної сили.

Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в позивача, що стверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АМ/0924999, яким було забезпечено транспортний засіб Audi A6 р.н. НОМЕР_1 .

10 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування.

З страхового акту № 57 від 20 серпня 2018 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 9165,68 гривень.

Позивач сплатив страхове відшкодування в сумі 9165,68 гривень, що стверджується платіжним дорученням № ЗР060451 від 21 серпня 2018 року.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 6 вересня 2018 року про відшкодування збитків в порядку регресу.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив страхове відшкодування потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована позивачем, однак відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи наведене вище з відповідача слід стягнути в користь позивача 9165,68 гривень.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 2270 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 9165 (дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, а також судові витрати в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24175269.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: Стрепко Н.Л.