КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/2253/2019 Головуючий у І інстанції - Зінченко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліна Володимирівна, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про визнання незаконними та скасування наказів, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельної ділянки з чужого володіння,

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., Головне територіальне управління юстиції у Київській області про визнання незаконними та скасування наказів, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки з чужого володіння.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування земельних ділянок від 18 червня 2011 року належать земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068, площею 0,1000 га, та :04:023:0076, площею 0,2250 га, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти.

Позивачка вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:026:0068 за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 427305, виданим 15 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належала на праві власності ОСОБА_8 .

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:023:0076 за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 427310, виданим 13 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належала на праві власності ОСОБА_9 .

Відчуження цих земельних ділянок за нотаріально посвідченими договорами зареєстровано 01 серпня 2011 року у поземельній книзі за відповідними реєстровими номерами 040260068:3:227 та 040230076:3:227, про що свідчать відповідні записи начальника відділу Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на оригіналах кожного з державних актів на право власності на земельну ділянку.

Маючи намір зареєструвати належні на праві власності земельні ділянки в Державному земельному кадастрі, позивачка на відповідну заяву до ГУ Держгеокадастру у Київській області отримала від державного земельного реєстратора Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) і до Державного земельного кадастру від 23 травня 2019 року за №РВ-019 з підстав перетину ділянки з кадастровим номером :04:026:0068 з ділянкою :04:026:0069, площа співпадає на 100 % та від 23 травня 2019 року за №РВ-019 - з підстав перетину ділянки з кадастровим номером :04:023:0076 з ділянками :04:026:0070 та : 04:023:0099 з площами співвідношення по 50 % кожна.

Крім того, позивачці стало відомо, що власником земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0069 та :04:026:0070 є ОСОБА_2 , а з кадастровим номером :04:023:0099 - ОСОБА_3 .

Позивачка, як власниця земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, волю на їх відчуження не надавала. Вважає дії ГУ Держземагентства у Київській області незаконними.

З урахуванням змінених позовних вимог просила суд: визнати незаконними та скасувати накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, видані ГУ Держземагентства у Київській області на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1378/15-14сг, на ім`я ОСОБА_5 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1377/15-14сг, на ім`я ОСОБА_6 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1380/15-14сг;

Визнати договори купівлі-продажу земельних ділянок за кадастровими номерами :04:026:0069 та :04:026:0070 від 24 листопада 2014 року, посвідчені та зареєстровані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. за №1718 та №1722 та договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :04:023:0099 від 11 червня 2015 року, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. за №1952 недійсними;

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:026:0069, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, зареєстровану за ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. 24 листопада 2014 року за номером запису 7807165;

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:026:0070, площею 0,1125 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, зареєстровану за ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. 24 листопада 2014 року за номером запису 7807393;

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:023:0099, площею 0,1125 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, зареєстровану за ОСОБА_3 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 11 червня 2015 року за номером запису 10003604;

Витребувати на користь ОСОБА_1 із чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 земельні ділянки за кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070 та у ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :04:023:0099;

Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок: з кадастровим номером :04:026:0069, площею 0,1000 га, здійснену державним кадастровим реєстратором Петриком Д.О. 14 квітня 2014 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , 16 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором Заєць К. А. внесені відомості про зміну зареєстрованого права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 , з кадастровим номером :04:026:0070, площею 0,1125 га, здійснену державним кадастровим реєстратором Петриком Д.О. 14 квітня 2014 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , 16 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором Заєць К.А. внесені відомості про зміну зареєстрованого права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 , з кадастровим номером :04:023:0099, площею 0,1125 га, здійснену державним кадастровим реєстратором Петриком Д.О. 14 квітня 2014 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , 17 грудня 2015 року державним кадастровим реєстратором Заєць К.А. внесені відомості про зміну зареєстрованого права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 ;

Скасувати кадастровий номер :04:026:0069 земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:026:0070 земельної ділянки, площею 0,1125 га, кадастровий номер :04:023:0099 земельної ділянки, площею 0,1125 га, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада;

Визнати незаконними та скасувати рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, прийняті державним кадастровим реєстратором Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру Київській області Івженко О.С. 23 травня 2019 року за №РВ-019 та 23 травня 2019 року за № РВ-019;

Зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :04:026:0068 за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 427305, виданим 15 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на підставі рішення Української міської ради 59 сесії 05 скликання від 12 серпня 2010 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74 за власником ОСОБА_1 , та про земельну ділянку за кадастровим номером :04:023:0076 за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №427310, виданим 13 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на підставі рішення Української міської ради 59 сесії 05 скликання від 12 серпня 2010 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69 за власником ОСОБА_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що у мотивувальній частині рішення вказані обґрунтування щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині витребування на користь позивача із чужого володіння у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельних ділянок та визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсними.

Щодо інших позовних вимог рішення суду будь-якого правового обґрунтування, оцінки аргументів позивача щодо заявлених позовних вимог, мотивів їх відхилення не містить.

Крім того, не в повному обсязі викладені заявлені позовні вимоги у вступній частині рішення.

Вказує, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області не навів суду обґрунтування своїх рішень, не довів законність своїх дій по припиненню права власності позивача на земельні ділянки та виділенню їх іншим особам.

При цьому жодних рішень державного органу по припиненню права власності позивача на спірні земельні ділянки не приймалось.

Враховуючи характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та прийняті Головним управлінням Держкомзему у Київській області незаконні накази про надання у власність відповідачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельних ділянок, які не вибули з права власності приватної особи, наявна невідповідність заходу втручання держави в право власності позивача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформоване у практиці ЄСПЛ.

При поданні позову позовна давність позивачем не пропущена, оскільки про порушене право власності на земельні ділянки позивач дізналася безпосередньо після отримання рішень держземреєстратора про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23 травня 2019 року, відповідно до яких позивачу стало відомо, що цим земельним ділянкам присвоєні інші кадастрові номери.

У вказаних рішеннях дані про їх кінцевих власників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні.

20 серпня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом.

Жодна із законодавчо встановлених підстав для припинення права власності позивача на спірні земельні ділянки в суді відповідачами не доведена, тому земельні ділянки, які належали на праві власності позивачу не могли бути повторно органом Держкомзему передані у власність іншим особам.

Спірні земельні ділянки набуті у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі наказів начальника Головного управління Держземагентства у Київській області від 02 червня 2014 року при наявності не припиненого права власності на них, яке зареєстровано за позивачем.

Згідно документації із землеустрою право власності на земельну ділянку з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076 належить позивачу, рішення Головного управління Держгеокадастру у Київській області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23 травня 2019 року є незаконними.

Позивачем доведено всі юридичні факти визначені статтями 387, 388 ЦК України, тому наявні підстави для витребування від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

ОСОБА_3 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Посилається на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:023:0099 набута ним у власність на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2015 року №1952.

Таким чином, відповідно до статей 387, 388 ЦК України ОСОБА_3 є добросовісним набувачем даної земельної ділянки.

Позбавлення ОСОБА_3 права власності на майно з метою повернення його позивачу буде порушувати справедливий баланс, оскільки ОСОБА_3 понесе індивідуальний і надмірний тягар у вигляді позбавлення права власності на земельну ділянку, яка набута ОСОБА_3 за відплатним правочином у встановленому законом порядку.

Рішенням Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд не звернув увагу на висновок суду про не порушення права та охоронюваного законом інтересу позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, а лише погодився із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Зазначено також, що суд апеляційної інстанції не встановив усіх фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору та не перевірив, чи порушені права та охоронюваний законом інтерес позивачки, за захистом яких та звернулася до суду, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про обґрунтованість відмови у задоволенні позову виключно з підстав пропуску строку позовної давності.

При новому розгляді справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №427305, виданого 15 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на підставі рішення Української міської ради 59 сесії 05 скликання від 12 серпня 2010 року, ОСОБА_8 був власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, розташованої в Київській області Обухівському районі в с. Плюти, з кадастровим номером :04:026:0068.

18 червня 2011 року між ОСОБА_8 , як дарувальником та ОСОБА_1 , як обдаровуваною, укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайлом С.Ю., відповідно до якого дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв в дарунок земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :04:026:0068, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район с. Плюти.

ОСОБА_9 був власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2250 га, розташованої в Київській області Обухівському районі в с. Плюти, за кадастровим номером :04:023:0076, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №427310, виданого 13 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на підставі рішення Української міської ради 59 сесії 05 скликання від 12 серпня 2010 року.

18 червня 2011 року між ОСОБА_9 , як дарувальником та ОСОБА_1 , як обдаровуваною, укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайлом С.Ю., зареєстрований в реєстрі за №3280, відповідно до якого дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв в дарунок земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :04:023:0076, площею 0,2250 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район с. Плюти.

Як вбачається з рішення державного кадастрового реєстратора Відділу в Обухівському районі ГУ Івженко О.С. №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них), до Державного земельного кадастру від 23 травня 2019 року перетин ділянок з ділянкою :04:026:0070, площа співпадає на 50% та перетин ділянок з ділянкою :04:026:0099, площа співпадає на 50 %.

Згідно рішення державного кадастрового реєстратора Відділу в Обухівському районі ГУ Івженко О.С. №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23 травня 2019 року перетин ділянок з ділянкою :04:026:0069, площа співпадає на 100% (повне співпадіння).

02 червня 2014 року ГУ Держземагентства у Київській області прийняті накази «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», відповідно до яких затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Української міської ради Обухівського району Київської області для індивідуального садівництва у власність громадянам України відповідно ОСОБА_4 - :04:026:0069, площею 0,1000 га (наказ №10-1378/15-14сг), ОСОБА_5 - :04:026:0070, площею 0,1125 га (наказ №10-1377/15-14сг), ОСОБА_6 - :04:023:0099, площею 0,1125 га (наказ №10-1380/15-14сг).

Згідно інформаційної довідки від 22 серпня 2019 року №178352300 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:026:0069 здійснена 14 квітня 2014 року Управлінням Держземагентства в Обухівському районі Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

07 липня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевичем М.І. видано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_1 на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 , яким в подальшому здійснено відчуження земельної ділянки на умовах укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки від 22 серпня 2019 року №178355010 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:026:0070 здійснена 14 квітня 2014 року Управлінням Держземагентства в Обухівському районі Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

18 червня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевичем М.І. видано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_2 на вказану земельну ділянку ОСОБА_5 , яким в подальшому здійснено відчуження земельної ділянки на умовах укладення нотаріально посвідченого 24 листопада 2014 року договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки від 22 серпня 2019 року №178351347 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:023:0099 здійснена 14 квітня 2014 року Управлінням Держземагентства в Обухівському районі Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

17 червня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевичем М.І. видано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_3 на зазначену земельну ділянку ОСОБА_6 , яким в подальшому здійснено відчуження земельної ділянки на умовах укладення нотаріально посвідченого 11 червня 2015 року договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачу ОСОБА_3 .

Вирішуючи даний спір, колегія суддів виходить з наступного.

Позивачці на праві приватної власності належать на підставі посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайлом С.Ю договорів дарування земельних ділянок від 18 червня 2011 року, які зареєстровані відповідно за реєстровими номерами 3278 та 3280, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068, площею 0,1000 га, та :04:023:0076, площею 0,2250 га, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти.

Відповідно до ст.722 ЦК України та п.10 кожного з договорів, право власності на земельні ділянки у позивачки виникло з моменту прийняття дарунку.

Зазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів від 18 червня 2011 року №10031499 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:026:0068, та від 18 червня 2011 року №10031511 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:023:0076.

Відчуження цих земельних ділянок за нотаріально посвідченими договорами зареєстровано 01 серпня 2011 року у Поземельній книзі за відповідними реєстровими номерами 040260068:3:227 та 040230076:3:227, про що свідчать відповідні записи, здійсненні начальником відділу Деркомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на оригіналах кожного з Державних актів на право власності на земельну ділянку, які зберігаються у позивачки.

Факт належності особам, які відчужили позивачці зазначені земельні ділянки (дарувальникам), та державної реєстрації земельних ділянок в установленому законом порядку на момент їх отримання у власність також позивачкою підтверджено документально.

Зокрема, земельна ділянка за кадастровим номером :04:026:0068 за Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №427305, виданим 15 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на підставі Рішення Української міської ради 59 сесії 05 скликання від 12 серпня 2010 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належала на праві власності ОСОБА_8 .

Земельна ділянка за кадастровим номером :04:023:0076 за Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №427310, виданим 13 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на підставі Рішення Української міської ради 59 сесії 05 скликання від 12 серпня 2010 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №69, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належала на праві власності ОСОБА_9 .

Зазначені правочини в установленому чинним законодавством порядку не скасовані та не дійсними або не законними не визнавались.

Згідно абз.1 ч.1 ст.116 ЗК України (в редакції, чинній на час видання Державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), громадяни набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.2,6 ст.116 ЗК України (в цій же редакції), набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч.1 ст.125 ЗК України (в редакції, чинній на час видання Державних актів), право власності на земельні ділянки а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції, чинній з 01 травня 2009 року до 01 січня 2013 року), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті; (а у редакції, чинній з 01 січня 2013 року), право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частинами другою та шостою ст.126 ЗК України (в редакції, чинній на час видання Державних актів на право власності на земельні ділянки та їх дарування позивачці первісними власниками), визначено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою.

При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження.

Зазначені вимоги Закону в повному обсязі дотримані при отриманні цих земельних ділянок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та при подальшому їх відчуженні позивачці, що підтверджено представленими позивачкою доказами.

Маючи намір зареєструвати належні на праві власності земельні ділянки в Державному земельному кадастрі, ведення якого розпочато з моменту набрання чинності ЗУ «Про Державний земельний кадастр» з 01 січня 2013 року, позивачка на відповідну заяву до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про внесення відомостей до Державного земельного кадастру отримала від державного земельного реєстратора Відділу в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23 травня 2019 року за №РВ019 з підстав перетину ділянки з кадастровим номером :04:026:0068 з ділянкою :04:026:0069, та від 23 травня 2019 року за №РВ-019 з підстав перетину ділянки з кадастровим номером :04:023:0076 з ділянками :04:026:0070 та :04:023:0099 з площами співпадіння по 50% кожна.

Після отримання зазначених рішень позивачці стало відомо, що кінцевими власниками земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0069 та :04:026:0070 є ОСОБА_2 та з кадастровим номером :04:023:0099 є ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст.140 ЗК України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Між тим, позивачка як власник земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, волю на відчуження цих земельних ділянок не виявляла, жодного відповідного рішення з цього приводу не існує, право власності позивача на зазначені земельні ділянки в установленому законом порядку відповідно до вимог ст.140 ЗК України не припинено.

02 червня 2014 року Головним управлінням Держземагентства у Київській області прийнято накази «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», відповідно до яких затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Української міської ради Обухівського району Київської області, для індивідуального садівництва у власність громадянам України відповідно ОСОБА_4 (в наказі в прізвищі власника земельної ділянки допущено по всьому тексту наказу описка та замість правильного написання прізвища « ОСОБА_10 » у всіх випадках зазначено « ОСОБА_11 ») - :04:026:0069, площею 0,1000 га (наказ №10-1378/15-14сг), ОСОБА_5 - :04:026:0070, площею 0,1125 га (наказ №10-1377/15-14сг), ОСОБА_6 - :04:023:0099, площею 0,1125 га (наказ №10-1380/15-14сг).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 серпня 2019 року №178352300 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:026:0069 здійснена 14 квітня 2014 року Управлінням Держземагентства в Обухівському районі Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

07 липня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевичем М.І. видано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_1 на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 , яким в подальшому здійснено відчуження земельної ділянки на умовах укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 серпня 2019 року №178355010 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:026:0070 здійснена 14 квітня 2014 року Управлінням Держземагентства в Обухівському районі Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

18 червня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевичем М.І. видано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_2 на вказану земельну ділянку ОСОБА_5 , яким в подальшому здійснено відчуження земельної ділянки на умовах укладення нотаріально посвідченого 24 листопада 2014 року договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 серпня 2019 року №178351347 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:023:0099 здійснена 14 квітня 2014 року Управлінням Держземагентства в Обухівському районі Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

17 червня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевичем М.І. видано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_3 на зазначену земельну ділянку ОСОБА_6 , яким в подальшому здійснено відчуження земельної ділянки на умовах укладення нотаріально посвідченого 11 червня 2015 року договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачу ОСОБА_3 .

Між тим, вимогами ч.5 ст.116 ЗК України (в редакції Закону №5245-VI від 06 вересня 2012 року, яка діяла на момент передачі у власність спірних земельних ділянок відповідачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та чинній на теперішній час), визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Однак спірні земельні ділянки набуті у власність відповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі наказів Головного управління Держземагентсва у Київській області від 02 червня 2014 року при наявності неприпиненого права власності на них, яке зареєстроване за позивачкою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», зокрема, утворено ГУ Держгеокадастру шляхом реорганізації ГУ Держземагентства.

Поземельні книги у паперовій та електронній формах, в яких містяться відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, про суб`єктів прав на них та правовстановлюючі документи, дані про нормативну грошову оцінку, межі розташування, їх цільове призначення, відповідно до чинного до 01 січня 2013 року Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою КМУ від 09 вересня 2009 року №1021, пунктів 53-55 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051, зберігалися у територіальному органі Головного управління Держземагенства у Київській області за місцем розташування земельних ділянок, та після припинення його діяльності передані на зберігання у відповідний територіальний орган Головного управління Держгеокадастру у Київській області, на який згідно ст.7 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» покладено серед іншого обов`язки ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг.

Порушення прав позивачки виникло внаслідок невиконання Головним управлінням Держземагенства в Київській області, правонаступником якого є відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, вимог ч.1 ст.21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якої відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, в тому числі, на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні.

Відповідно до ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, що належать позивачці, є сформованими ще з моменту присвоєння їм кадастрових номерів з 12 серпня 2010 року, а після набрання чинності з 01 січня 2013 року ЗУ «Про Державний земельний кадастр» і ведення з 01 січня 2013 року Державного земельного кадастру, інформацію про ці земельні ділянки не внесено до Державного земельного кадастру саме з вини Головного управління Держземагенства в Київській області, правонаступником якого є відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, в якого була наявна вся технічна документація на них та Поземельна книга на сформовані земельні ділянки всього Обухівського району Київської області.

Згідно з п.10 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр», усі державні акти, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, не залежно від наявності чи відсутності кадастрового номера.

Проте, Головне управління Держземагенства в Київській області, правонаступником якого є відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області,зазначених вимог закону не дотрималась, чим порушило законні права позивачки на належні їй на праві власності земельні ділянки.

Більш того, при наявності достовірних відомостей щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, які належать на праві власності позивачці, Головним управлінням Держземагенства у Київській області відповідачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 незаконно надано у власність ті ж самі земельні ділянки з присвоєнням їм інших кадастрових номерів -:04:026:0069, :04:026:0070, :04:023:0099 при повному співпадінні їх меж та 14 квітня 2014 року здійснено їх державну реєстрацію.

При повному співпадінні меж зазначених земельних ділянок, їх площі, міри ліній по периметру, координат поворотних точок меж земельних ділянок, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області при видачі наказів щодо надання їх у власність громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки спотворено дані про фактичне місце їх розташування.

Зокрема, за даними Державних актів на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:026:0070, ці земельні ділянки розташовані у с. Плюти Обухівського району Київської області, тоді як за даними Поземельних книг на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070 та :04:023:0099, останні розташовані в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області.

Повне співпадіння меж земельних ділянок з кадастровим номером :04:026:0068 з ділянкою :04:026:0069, та з кадастровим номером :04:023:0076 з ділянками :04:026:0070 та :04:023:0099 також підтверджено представленими Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (на виконання ухвали суду першої інстанції від 21 вересня 2019 року про витребування доказів) копіями Проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального садівництва 8 громадянам (у тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області, копіями Поземельних книг з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070 та :04:023:0099, а також представленими позивачкою Державними актами про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:026:0070.

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок (частина 5 ст. 16 Закону).

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера (частина 6 ст. 16 Закону).

Згідно з частинами 1,2 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за місцем її розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини ст.24 цього Закону).

Частиною десятою ст.24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Тобто зазначеними положеннями Закону заборонено державну реєстрацію земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, яка знаходиться межах іншої земельної ділянки або її частини, що унеможливлює набуття права власності на такі земельні ділянки іншими особами.

Більш того, згідно з частиною першою ст.122 ЗК України, саме до повноважень сільських, селищних, міських рад належить передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

А відповідно до частини четвертої цієї статті, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною другою ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні ділянки, на які має право власності позивачка, знаходяться в межах села Плюти, що відносилось на час надання цих земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до територіальної громади Української міської ради Обухівського району Київської області, що підтверджується і Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2019 року у справі №1018/3822/12, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року та постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року.

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076 вибули з власності їх законного володільця поза її волею, та надані Управлінням Держземагентства у Київській області у власність іншим особам з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема частини п`ятої ст.116 ЗК України та поза межами наданих йому частиною четвертою ст.122 ЗК України повноважень.

Відповідно до ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з частиною першою ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як визначено Європейським судом з прав людини, принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n.73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, interalia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Також державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. The Czech Republic), n.58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п.69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n.53, та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), п. 38).

А тому, такі рішення мають бути скасовані з метою дотримання принципу «належного урядування».

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права власності позивачки є саме визнання незаконними та скасування наказів про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, видані ГУ Держземагентства у Київській області на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1378/15-14сг, на ім`я ОСОБА_5 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1377/15-14сг, на ім`я ОСОБА_6 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1380/15-14сг; а також скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070, :04:023:0099.

Окрім цього, оскільки встановлено законність набуття права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, які вибули з її володіння поза її волею, наявні передбачені законом підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок з новими кадастровими номерами :026:0069 та :04:026:0070 від 24 листопада 2014 року, посвідчені та зареєстровані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. за №1718 та №1722, а також договору купівлі-продажу земельної ділянки за новим кадастровим номером :04:023:0099 від 11 червня 2015 року, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. за №1952.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч.1,3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч.1 ст.327 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частинами 1,5 ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Щодо строків позовної давності судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.256ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ст.267 ЦК України).

Згідно з частиною першою 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивачка довела в судовому засіданні, що позовну давність нею не пропущено, оскільки, про порушене право власності на земельні ділянки вона дізналася безпосередньо після отримання Рішень Державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23 травня 2019 року за №РВ-019 та від 23 травня 2019 року за №РВ-019, з яких їй стало відомо, що належним їй на праві власності земельним ділянкам присвоєні інші кадастрові номери - :04:026:0069, :04:026:0070, :04:023:0099 та межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:026:0068 повністю перетинаються з межами земельної ділянки :04:026:0069, а межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:023:0076 з земельними ділянками :04:026:0070 та :04:023:0099 з площами співпадіння по 50%.

Позивачка у період 2015-2019 років отримувала від ГУ ДФС у Київській області податкові повідомлення-рішення про сплату відповідно до Податкового кодексу України земельного податку з фізичних осіб на бюджетний рахунок одержувача - Управління державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області та сплачувала земельний податок з фізичних осіб за належні їй на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових повідомлень-рішень ДПІ в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області №18722-15 від 15 серпня 2014 року, №9166303 від 22 липня 2015 року, ГУ ДФС у Київській області №9-1-13 від 26 червня 2018 року, №-1016 від 27 березня 2019 року та відповідними квитанціями банківських установ.

Відповідно до пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України, сплата земельного податку здійснюється власниками земельних ділянок та постійними землекористувачами - суб`єктами, які згідно з рішеннями органів місцевого самоврядування набули прав власності або постійного користування на сформовані, у значенні ст.79-1 ЗК України земельні ділянки.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п.286.1 ст.286 ПК України).

Згідно з п.287.1 ст.287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Представлені позивачкою докази свідчать про її необізнаність щодо порушення її права власності на спірні земельні ділянки до 23 травня 2019 року.

Використовуючи своє право власності на земельні ділянки, позивачка обґрунтовано передбачала, що органи державної влади у сфері земельних відносин та місцевого самоврядування діють правомірно, оскільки така поведінка є їхнім прямим обов`язком.

Крім того, відповідачами, при заявлені клопотання про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем процесуальних строків, жодних доказів, які підтверджують обізнаність позивачки про порушення її права власності на належній їй земельні ділянки, суду надано не було.

Про надання у власність земельних ділянок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , подальший їх продаж ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , заведення поземельних книг Головним Управлінням Держземагенства у Київській області на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070 і :04:023:0099, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, та їх реєстрацію в Державному земельному кадастрі позивачка не знала і взагалі не могла знати, оскільки така інформація має конфіденційний характер, а порушення права власності позивачки відбулось незаконним присвоєнням Головним управлінням Держземагенства у Київській області належним їй земельним ділянкам з кадастровими номерами :04:026:0068, :04:023:0076, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти, та які вже були зареєстровані в Поземельній книзі, нових кадастрових номерів.

У зв`язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку, що позивачкою позовну давність пропущено не було.

Проте, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позов про усунення порушень права підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Згідно зі ст.387 ЦК України, власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Згідно з положеннями ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною третьою ст.388 ЦК України також визначено, що у разі, якщо майно було набуто безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право його витребувати у добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, за положеннями зазначених правових норм власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужено попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод спірного майна недійсними.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статями 387 і 388 ЦК України.

Саме такий правовий висновок сформований Верховним Судом України в постанові від 17 грудня 2014 року (провадження №6-140цс14).

Подібні за змістом висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа №183/1617/16) та від 21 серпня 2019 року (справа №911/3681/17).

Позивачкою як власником земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, заявлені вимоги про витребування на її користь із чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070 та у ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :04:023:0099.

Однак, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відчужили спірні земельні ділянки ОСОБА_12 , а саме: 10 лютого 2021 року - земельну ділянку з кадастровим номером :04:023:0099, та 12 лютого 2021 року - земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070, що підтверджено даними Інформаційних довідок Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку від 27 червня 2021 року.

Оскільки позивачка не є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070, :04:023:0099, також право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ці земельні ділянки припинено у зв`язку з їх відчуженням ОСОБА_12 , у позивача відсутнє право витребування цих земельних ділянок, а у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Більш того, ОСОБА_1 не ставила питання про залучення у якості відповідача ОСОБА_12 , яка є останнім власником земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070, :04:023:0099.

Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);

замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

За таких обставин позивачка, як власник земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0068 та :04:023:0076, після захисту її порушеного права власності на ці земельні ділянки судовим рішенням і скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0069, :04:026:0070 та :04:023:0099, межі яких в натурі повністю співпадали з межами земельних ділянок, що належать позивачці на праві власності, не позбавлена права звернутися до державного кадастрового реєстратора щодо державної реєстрації земельних ділянок, що належать їй на праві власності.

Окрім цього, відповідно до ч.10 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно ч.6 ст.16 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Обов`язки Державного кадастрового реєстратора передбачені ч.4 ст.9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр».

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог щодо скасування рішень про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, прийняті державним кадастровим реєстратором Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру Київській області Івженко О. С. 23 травня 2019 року за №РВ-019 та 23 травня 2019 року за № РВ-019 та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Київській області внести до Державного земельного кадастру відповідні відомості про земельні ділянки слід відмовити, як таких, що є передчасними.

З урахуванням наведеного, оскільки суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, зокрема з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліна Володимирівна, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про визнання незаконними та скасування наказів, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельної ділянки з чужого володіння задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, видані ГУ Держземагентства у Київській області на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1378/15-14сг, на ім`я ОСОБА_5 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10-1377/15-14сг, на ім`я ОСОБА_6 , який зареєстрований 02 червня 2014 року за №10- 1380/15-14сг;

Визнати договори купівлі-продажу земельних ділянок за кадастровими номерами :04:026:0069 та :04:026:0070 від 24 листопада 2014 року, посвідчені та зареєстровані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. за №1718 та №1722 та договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :04:023:0099 від 11 червня 2015 року, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е. В. за № 1952, недійсними;

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:026:0069, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, зареєстровану за ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. 24 листопада 2014 року за номером запису 7807165;

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:026:0070, площею 0,1125 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, зареєстровану за ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В. Ю. 24 листопада 2014 року за номером запису 7807393;

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:023:0099, площею 0,1125 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, зареєстровану за ОСОБА_3 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е. В. 11 червня 2015 року за номером запису 10003604;

Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок:

- з кадастровим номером :04:026:0069, площею 0,1000 га, здійснену державним кадастровим реєстратором Петриком Д. О. 14 квітня 2014 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , 16 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором Заєць К. А. внесені відомості про зміну зареєстрованого права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 ;

- з кадастровим номером :04:026:0070, площею 0,1125 га, здійснену державним кадастровим реєстратором Петриком Д. О. 14 квітня 2014 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , 16 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором Заєць К. А. внесені відомості про зміну зареєстрованого права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 ;

- з кадастровим номером :04:023:0099, площею 0,1125 га, здійснену державним кадастровим реєстратором Петриком Д. О. 14 квітня 2014 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , 17 грудня 2015 року державним кадастровим реєстратором Заєць К. А. внесені відомості про зміну зареєстрованого права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба