Справа № 634/329/20
№ провадження 2/624/11/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

07 вересня 2021 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Крапівки Т.В., за участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кегичівка, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

у с т а н о в и в:

12 березня 2020 року позивач звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу Сахновщинського районного суду Харківської області по справі №624/698/18 від 24.09.2019 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24 вересня 2019 року Сахновщинським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 підлягає зменшенню з 1/4 частини заробітку до 1/6 частини з огляду на те, що він має ще одну дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої також сплачує аліменти за рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 31 січня 2012 року. Аліменти на утримання ОСОБА_1 станом на 2020 рік становлять 1109 грн. Позивач є приватним підприємцем, однак доходу наразі не має, оскільки фактично не проводить підприємницької діяльності, а тому його матеріальне становище погіршилось. Позивач зазначає, що за рішенням суду з нього загалом стягується 1/2 частина його доходу. На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Провадження в справі ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року було відкрито, справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні в судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу пропонувалось у визначений в ухвалі строк подати відзив на позовну заяву, роз`яснено право на пред`явлення зустрічного позову, подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 05 серпня 2020 року справа направлена за підсудністю до Кегичівського районного суду Харківської області.

29 вересня 2020 року матеріали справи отримані Кегичівським районним судом Харківської області та передані на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями в провадження судді.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 30 вересня 2020 року справу було прийнято до провадження цим складом суду.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2020 року залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

Ухвалами Кегичівського районного суду Харківської області від 18.05.2021 та 10.08.2021 задоволено клопотання про витребування доказів.

На виконання ухвал суду надані копії виконавчого провадження щодо стягнення аліментів на дитину позивача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов також підтримала, вважає, що наявність іншої дитини у позивача є підставою для зменшення розміру аліментів в незалежності від того чи сплачуються на її утримання аліменти.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

Відповідно до судового наказу виданого Сахновщинським районним судом Харківської області від 24.09.2019 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.11.2018 року.

Відповідач ОСОБА_1 також є батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 .

Згідно з рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 31.01.2012 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн, щомісячно починаючи з 01.12.2011 до повноліття дитини, що підтверджується копією виконавчого листа виданого у справі №2-538/11, копією постанови про відкриття виконавчого провадження та наданою до суду копією виконавчого провадження.

Згідно з матеріалами виконавчого провадження від представника стягувача подавалась заява про повернення їй виконавчого листа у зв`язку з повною та фактичною сплатою заборгованості станом на 26.02.2019, претензії до боржника відсутні. У зв`язку з цим державним виконавцем 23.10.2019 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідач ОСОБА_1 з 18.07.2018 перебуває на обліку в Східному управління ГУ ДПС у Харківській області як фізична особа-підприємець, застосовує спрощену систему оподаткування обліку та звітності. Згідно з наданими податковими деклараціями обсяг доходу наростаючим підсумком з початку року склав 2018 - 0,00 грн, 2019 - 0,00 грн. Зазначена інформація підтверджується довідкою ГУ ДПС у Харківській області від 12.02.2020 №2670/ФОП/20-40-58-06-20.

Обсяг доходу ФОП ОСОБА_1 за 1 кв. 2020 склав 10950 грн, за перше півріччя 2020 склав 21900 грн, три квартала 2020 33900 грн, що підтверджується довідками ГУ ДПС у Харківській області №13725/ФОП/20-40-58-06-20 від 24.07.2020 та Індустріальної ДПІ ГУ ДПС у Харківській області №19359/ФОП/20-40-76-04-11 від 02.11.2020.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Аналогічні обставини викладені в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

З аналізу наведеного вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Таким чином при вирішенні питань щодо стягненні аліментів враховуються інтереси всіх дітей.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом під час розгляду справи встановлено, що при винесенні судового наказу, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 суду не було відомо про наявність у платника аліментів ще однієї дитини, що впливає на здатність платника аліментів сплачувати їх у визначеному судом розмірі.

А тому визначений раніше судом розмір аліментів підлягає до зменшення.

Разом з тим позивач посилався на значне погіршення матеріального становища та надав до суду довідки про його доходи як ФОП за період 2018 по 2020 роки.

Суд вважає, що позивач не надав належних, допустимих і достатніх доказів необхідних для визначення його матеріального стану на день вирішення спору, оскільки довідки про доходи надані за повний 2020 рік та за минулу частину 2021 року. Надані позивачем довідки про його доходи вказують на належне матеріальне забезпечення і можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того позивачем не надано доказів про відсутність інших доходів, наявності нерухомого майна, часу його придбання. Доказів розміру витрат позивачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість розміру аліментів який просить встановити позивач в розмірі 1/6 частини та визначає його в розмірі 1/5 частини, що відповідатиме потребам дитини та правам обох дітей на матеріальне забезпечення від батька.

Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 95, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Сахновщинського районного суду Харківської області по справі №624/698/18 від 24.09.2019, встановивши їх у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти в новому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Раніше виданий судовий наказ Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року у справі №624/698/18 відкликати для приєднання до матеріалів справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 вересня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 31.07.2014, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Андерс Валенимна Миколаївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1600 від 12.11.2008, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Бєлікова Владислава Олегівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ №002375 від 04.09.2019, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Представник відповідача: адвокат Жигилій Павло Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №918 від 05.05.2000.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя Т.В. Крапівка