Єдиний унікальний номер 235/2054/21
Провадження №2/235/1001/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Бородавки К.П. за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних з карткового рахунку коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, Банк) на свою користь 19 300 євро та 16583,56 грн.

В обґрунтування позову вказує, що вона є клієнтом Банку, за угодою №SАМDNWFC8 від 03.08.2015 відкритий рахунок для зарахування грошових коштів в іноземній валюті, а за угодою №SАМDNFF24 від 30.07.2013 та №SАМDNWFC7 від 05.08.2016 - для зарахування грошових коштів в гривні.

Стверджує, що на рахунку НОМЕР_1 , відкритому на підставі угоди №SАМDNWFC8 від 03.08.2015 станом на 01.07.2019 був залишок коштів в розмірі 756,56 євро. 13.08.2019 на цей рахунок було здійснено повернення депозиту по договору №SAMDNWFD100 в розмірі 8506,59 євро та по договору №SAMDNWFD400 в розмірі 10 007,28 євро, а також проценти за депозитними рахунками.

Зазначає, що на карту позивача НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) через додаток Приват24 здійснені перекази: 25.12.2020 - 904,53 євро, 27.12.2020 - 8,79 євро; 28.12.2020 - 3015,08 євро; 28.12.2020-703,52 євро; 29.12.2020 - 3869,35 євро; 30.12.2020 - 3969,85 євро; 31.12.2020 - 4221,11 євро; 03.01.2021 - 1839,20 євро.

Стверджує, що вказані платежі вона не здійснювала та мобільний додаток Приват24 не був нею підключений на час здійснення банком цих операцій.

Єдиний платіж, який здійснила позивач за допомогою банківської карти НОМЕР_2 , розрахувавшись нею в магазині «Продукти» по вул.Соціалістична, 11 в м.Красноармійськ, на суму 297,00 грн, це - 27.12.2020.

Після здійснення банком операції зі списання коштів з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_3 , з цього рахунку в період з 07.12.2020 по 04.01.2021 були здійснені операції з переказу коштів невідомій особі, які позивач насправді не здійснювала.

Крім того, банком були здійснені операції зі списання коштів з рахунку НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я позивача, через додаток ОСОБА_3 на загальну суму 16 583,56 грн, з цього рахунку були здійснені наступні операції: 03.01.2021 - в розмірі 4 522,61 грн та 04.01.2021 - в розмірі 12 060,30 грн.

Зауважує, що з серпня 2019 р. по грудень 2020 р. перебувала за межами України, банківські картки не втрачала та нікому не передавала. При поверненні на територію України її мобільний номер телефону НОМЕР_6 не працював, телефон з вказаним мобільним номером позивач не втрачала, він був з нею.

04-05 січня 2021 року позивач звернулася до відділення Банку з метою оформлення депозиту на гроші, які були на її поточних рахунках. Однак позивачу повідомили, що грошових коштів на її рахунках немає, останній переказ коштів зроблено 04.01.2021.

05.01.2021 позивач звернулася до Покровського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, порушено кримінальне провадження №0000013 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення за ч.5 ст.185 КК України.

05.02.2021 позивач звернулася з претензією до відповідача, який листом від 14.02.2021 повідомив позивача, що її претензія стосовно повернення коштів не може бути задоволена, оскільки переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват-24, вхід куди був здійснений під авторизацією позивача, а за шахрайські дії відповідач відповідальності не несе.

Посилаючись на приписи статей ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», Постанови НБУ від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів», а також наполягаючи на тому, що вона не вчиняла розпорядження щодо списання/перерахунку коштів та не вчиняла будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунків, позивач просить стягнути з Банку безпідставно списані кошти в розмірі 19 300 євро та 16 583,56 грн.

Ухвалою суду від 31.03.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.49).

Ухвалою суду від 03.06.2021 клопотання представника позивача - адвоката Молчанової Н.В. задоволено: - залучено ОСОБА_4 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача; - витребувано у відповідача певні відомості та документи; - витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання позивачем державного кордону України за період з 01.01.2019 по 25.02.2021; - витребувано у ПрАТ «ВФ Україна» відомості та певні письмові або електронні докази (а.с.88).

Ухвалою суду від 17.08.2021 за клопотанням представника позивача витребувано у відповідача та у ПрАТ «ВФ Україна» певні відомості та докази на їх підтвердження (а.с.148).

Позивач та її представник - адвокат Молчанова Н.В. в судове засідання 15.09.2021 не прибули, від представника позивача надійшли письмові пояснення та заява про проведення засідання без її участі та участі позивача, а також про винесення рішення за відсутності відомостей від ПрАТ «ВФ Украни», оскільки відповідні відомості мають значення для органу досудового розслідування, в продовженні якого перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, а наявність чи відсутність таких доказів в матеріалах цивільної справи не спростовує доводів позивача (а.с.163, 164-166).

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, свого представника до суду не направив, надіслав відзив на позов, за яким просить відмовити в задоволенні позову (а.с.56-59). Мотиви незгоди зводяться до такого.

Відповідно до умов укладених позивачем з Банком договорів позивач отримала електронні платіжні засоби (карти) для зарахування процентів по вкладам і сум депозиту. Згідно з Постановою НБУ від 17.12.2003 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п.2.2 ідентифікація клієнта не є обов`язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України. Вказує, що з наданих позивачем до суду виписок по картрахункам прослідковується користування грошима, отримання коштів через банкомат, здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів та здійснення безготівкових операцій через аккаунт клієнта в Системі «Приват24».

Пояснює, що з 21.12.2020 по 03.01.2021 з карток НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_1 на карту НОМЕР_9 за допомогою сервісу Приват24 для фіз.осіб були переведені кошти на загальну суму 652 219,00 грн. Кошти в сумі 18522,21 євро (еквівалент 629 488 грн) були переведені з картки для виплат Голд (Євро) НОМЕР_8 ОСОБА_1 на картку для виплат Голд (гривня) НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Також з картки для виплат Голд (гривня) НОМЕР_7 ОСОБА_1 на картку для виплат Голд (гривня) НОМЕР_2 ОСОБА_1 було переведено 16582,91 грн.

В подальшому, кошти з картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 також за допомогою П24 для фіз.осіб були переведені на картку НОМЕР_9 , емітовану на ОСОБА_4 .

Стверджує, що переказ коштів можливо здійснити лише за допомогою використання фінансового номеру телефону та іншої особистої інформації (даних по карті, ПІН коду, паролів входу у Приват24).

Вказує, що фінансовим номером позивача значився номер НОМЕР_6 , посилається на положення Умов і правил надання банківських послуг Банку та на доводи позивача про те, що всі її картки постійно знаходились при ній, вона нікому їх не передавала, так само, як і ПІН-коди до них, про зміну фін.номеру - не повідомляла Банк.

Також зазначає, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ № 223 від 30.04.2010 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зауважує, що норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Положення № 223 від 30.04.2010 підлягають застосуванню лише в тому разі, якщо користувач (платник) не вчинив дій або не допустив бездіяльності, які сприяли незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (неналежні перекази). Якщо у здійсненні неналежного переказу винен не тільки ініціатор переказу, а й платник, то вищевказані норми права не можуть бути застосовані.

Під час заповнення договорів приєднання клієнта, щодо долучення до Умов та правил надання банківських послуг, позивач зобов`язалась повідомляти Банк щодо будь-яких змін в наданій нею інформації (телефон, адреса, ПІБ тощо), які можуть статися під час її обслуговування в Банку, протягом 15-ти робочих днів з моменту настання таких змін (інформація міститься у заявах про оформлення вкладів).

Оскільки, ОСОБА_1 не повідомила про зміну свого номеру телефону та не звернулася до Банку для заміни його на актуальний, Банк не володів інформацію, що її фін.номером можливо користується інша особа. Отже, на думку відповідача, Банком не було допущено порушень своїх зобов`язань.

Також Банк зауважує, що позивачем не надано судового рішення, що набрало законної сили, у кримінальному провадженні за №0000013 від 05.01.2021 за фактом таємного викрадення грошових коштів за період часу з 07.12.2020 по 04.01.2021 з рахунків позивача.

Відповідач наполягає, що переказ грошових коштів з рахунків позивача відбувся внаслідок її необачної поведінки, нею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення Банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з її карткового рахунку.

З пояснень відповідача, наданих на виконання ухвали суду від 03.06.2021 (а.с.111-112) вбачається, що операції переказу спірних сум коштів відбувались за допомогою системи дистанційного обслуговування П24 і підтверджувалися за допомогою ОТР-паролей, які надсилалися на номер НОМЕР_6 і за допомогою телефонного дзвінка на вказаний номер.

Також відповідач просив долучити і дослідити у судовому засіданні аудіозапис, який зафіксовано банком під час перевірки транзакції по операції, проведеній 24.12.2020, щодо переказу коштів з карти НОМЕР_2 на карту НОМЕР_9 , та з якого вбачається, що особа, яка замовила і підтвердила надання вищевказаної послуги, обізнана про усі особисті дані позивача. Вказує, що у Банку не було сумнівів і підстав для відмови у наданні послуги особі, яка була ідентифікована саме як ОСОБА_1 .

Банк наполягає, що спірні транзакції супроводжувались належною авторизацією даних клієнта: підтвердженням ПІН-коду карти, шляхом направлення смс-повідомлення, відповідно до п. 1.1.2.21 Умов, котрі було направлені на фінансовий номер позивача, а також введення динамічного паролю.

Відповідно до п.1.1.5.14 Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват 24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації.

За листом від 25.07.2021 та від 10.09.2021 представник відповідача просить провести судове засідання за відсутністю представника Банку (а.с.110, 158).

Третя особа - ОСОБА_4 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем його проживання, до суду не прибув, письмових пояснень/клопотань не надав.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

03.08.2015 між позивачем та Банком укладений Договір №SAMDNWFD400 «Вклад «Депозит Плюс строковий на 12 міс», початкова сума вкладу 10 000 євро, до 03.08.2016 включно; вклад зараховується на рахунок № НОМЕР_12 ; на суму вкладу нараховується проценти за ставкою 14% річних, які зараховуються на рахунок/картку № НОМЕР_13 ; номер мобільного телефону: НОМЕР_6 (а.с.26).

19.04.2017 між позивачем та Банком укладений Договір №SAMDNWFD201 «Вклад «Стандарт» строковий на 12 міс», початкова сума вкладу - 30 000 грн, по 19.04.2018 включно, особовий рахунок для вкладу - № НОМЕР_14 ; на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 16,8% річних; проценти зараховуються на рахунок № НОМЕР_15 ; номер мобільного телефону: НОМЕР_6 (а.с.27).

03.09.2018 між позивачем та Банком укладений Договір №SAMDNWFD100 «Вклад «Депозит Плюс» строковий на 12 міс», оформлений 03.08.2015; залишок на вкладі станом на 03.09.2018 - 8 506,59 євро; продовжений з 12.08.2018 по 12.08.2019 включно; відкритий рахунок для зарахування вкладу - № НОМЕР_16 ; нараховуються проценти в розмірі 0,25 % річних, які зараховуються на рахунок/картку № НОМЕР_13 ; номер мобільного телефону: НОМЕР_6 (а.с.28).

З виписок по рахункам, відкритим Банком на ім`я позивача (а.с.33-38) вбачається, що за період з 01.07.2019 по 04.01.2021 станом на початок періоду баланс дорівнює 756,56 євро, усього надходжень - 1544,99 євро, усього витрат 19 301,43 євро.

З вказаного рахунку позивача на картку позивача НОМЕР_2 (рахунок - НОМЕР_3 ) через додаток Приват24 здійснені такі перекази: 25.12.2020 - 904,53 євро; 27.12.2020 - 8,79 євро; 28.12.2020 - 3015,08 євро; 28.12.2020 -703,52 євро; 29.12.2020 - 3869,35 євро; 30.12.2020 - 3969,85 євро; 31.12.2020 - 4221,11 євро; 03.01.2021 - 1839,20 євро, всього на суму 18531,50 євро.

В подальшому з рахунку позивача № НОМЕР_17 були здійснені такі операції:

07.12.2020 - здійснено поповнення готівкою картки позивача в терміналі самообслуговування в м.Дніпро, вул.Титова, ТЦ Аppolo в розмірі 201,01 грн;

07.12.2020 - здійснена операція з оплати телеком послуги в розмірі 53,00 грн;

22.12.2020 - здійснена операція з оплати телеком послуги в розмірі 53,00 грн;

22.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_5 , в розмірі 195,98 грн;

- 23.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 231,16 грн;

- 23.12.2020 - здійснено поповнення мобільного НОМЕР_6 в розмірі 184,00 грн;

- 24.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 633,17 грн;

- 24.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 1286,43 грн;

- 25.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 3919,60 грн;

- 25.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 8472,36 грн;

- 26.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 19738,69 грн;

- 28.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 82060,30 грн;

- 28.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 40432,16 грн;

- 29.12.2020 - здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 83557,79 грн;

- 29.12.2020 здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 50532,66 грн;

- 30.12.2020 здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 82814,07 грн;

- 30.12.2020 здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 50904,52 грн;

- 31.12.2020 здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 83618,09 грн;

- 31.12.2020 здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 51356,78 грн;

- 03.01.2021 здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 80502,51 грн;

- 04.01.2021 здійснена операція по переказу на картку Приватбанка через додаток Приват 24, одержувач ОСОБА_4 , в розмірі 12000,00 грн.

Також з рахунку на ім`я позивача НОМЕР_5 здійснено списання коштів через додаток Приват24 на загальну суму 16 583,56 грн, а саме: 03.01.2021 - в розмірі 4 522,61 грн, 04.01.2021 - в розмірі 12 060,30 грн.

З виписок про рух коштів на рахунках, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я третьої особи - ОСОБА_4 та позивача за період з 01.12.2020 по 06.01.2021 (а.с.113-121) вбачається, що:

- з рахунку НОМЕР_3 (платіжна картка № НОМЕР_2 ) за вказаний період було здійснено перерахування коштів в розмірі 652 546,27 грн (який складається з 5136,83 грн (грошові кошти, які були на рахунку) + 647 450,44 грн (грошові кошти, які були перераховані з валютного рахунку позивача) на рахунок третьої особи ОСОБА_4 ;

- з рахунку НОМЕР_5 (платіжна картка № НОМЕР_7 ) за вказаний період було здійснено перерахування коштів в розмірі 16583,56 грн (який складається з вхідного залишку в розмірі 14792,84 грн та надходження в розмірі 1919,95 грн) на рахунок третьої особи ОСОБА_4 .

З листів Держприкордонслужби №91-23648/0/15-21-Вих від 30.06.2021 та №91-24234/0/15-21-Вих від 06.07.2021, надісланих на виконання ухвали суду від 24.06.2021, вбачається, що за інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.01.2019 по 25.02.2021 позивач:

- 16.07.2019 в`їхала в Україну - пункт пропуску - Бориспіль,

- 12.08.2019 виїхала з України - пункт пропуску Бориспіль,

- 19.12.2020 в`їхала в Україну - пункт пропуску Шегині (Львівська область),

- 02.02.2021 - виїхала з України - пункт пропуску Краківець (Львівська область) (а.с.103, 107). Отже, в період з 12.08.2019 по 18.12.2020 включно позивач перебувала за межами України.

З листа ПрАТ «ВФ Україна» від 30.06.2021 №СД-21-06823 вбачається, що по номеру телефону НОМЕР_6 заміна СІМ-карти відбулась 09.11.2020, дзвінок з проханням заміни надійшов з номера НОМЕР_18 (а.с.105).

З листа відповідача від 10.09.2021 та доданої до нього таблиці-витягу з інформації про авторизацію у Приват24 за період з 01.12.2020 по 04.01.2021, надісланих на виконання ухвали суду від 17.08.2021, вбачається, що реєстрація в системі Приват24 за допомогою номеру телефону НОМЕР_6 відбулася 08.12.2020 (а.с.159, 160), а всі операції з рахунків позивача протягом спірного періоду були здійснені за допомогою мобільного номеру телефону позивача НОМЕР_6 .

05.02.2021 позивач звернулась з претензією до відповідача щодо списання коштів з карток НОМЕР_7 , НОМЕР_8, НОМЕР_2 , на яку останній листом від 14.02.2021 повідомив, що претензія стосовно повернених коштів позивачу не може бути задоволена, оскільки переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват-24, вхід в Приват-24 був здійснений під авторизацією позивача, що можна зробити лише за допомогою використання фінансового телефону позивача та іншої особистої інформації (а.с.18-25).

05.01.2021 позивач звернулась до Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення; за витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань - номер кримінального провадження 0000013 від 05.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення за ч.5 ст.185 КК України (а.с.15); Красноармійською місцевою прокуратурою Донецької області 30.04.2021 прийнято рішення про передачу матеріалів кримінального провадження за підслідністю до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому Шарутенко М.І.; наразі досудове слідство триває, про підозру нікому не повідомлялось (а.с.132).

Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За приписами ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Положеннями ст.1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України №223 від 30.04.2010, банк, у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Суд відмічає, що зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин та їх аналіз дає підстави для висновку, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій при відсутності доказів сприяння ним втраті, використання пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2015 у справі №6-71цс15, постанові від 23.01.2018 у справі №61-1856св17 та постанові від 13.09.2019 у справі №61-10469св18.

Положеннями ч.3 ст.1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Згідно з п.32.3.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку, повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку.

Відповідно до п.39.1 ст.39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем.

За приписами п.39.4 ст.39 згаданого Закону працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації. Одночасно абз.2 п.39.4 ст.39 Закону визначено, що працівники суб`єктів переказу несуть відповідальність за неналежне використання та зберігання засобів захисту інформації, що використовуються при здійсненні переказів, відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено, що:

- позивач є власником банківських карток № НОМЕР_2 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_7 відповідно до рахунків, відкритих в Банку;

- в період з 01.12.2020 по 04.01.2021 в результаті проведених операцій з вказаних рахунків позивача за допомогою телефонного номеру позивача, який є ключем до вказаних рахунків, на рахунок ОСОБА_4 перераховано спірні суми - 19300 євро та 16 583,56 грн, що відповідачем визнається;

- сім-картка телефонного номеру позивача, який є ключем до вказаних банківських карток позивача, була замінена (перевипущена) на території України в період перебування позивача за межами території України, а отже без участі позивача, що свідчить про використання в подальшому такого телефонного номеру без її волі;

- система дистанційного обслуговування «Приват24» була активована 08.12.2020, тобто в період перебування позивача за межами України, за допомогою номеру телефона позивача після заміни 09.11.2020 сім-карти такого телефонного номеру поза волею останньої.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при списанні спірної суми коштів було використано фізичне пред`явлення користувачем (позивачем) або електронна ідентифікація самого спеціального платіжного засобу та його держателя, судом не встановлено та відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що користувач-позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Доводи відповідача про те, що позивач не повідомила про зміну свого номеру телефону та не звернулася до Банку для заміни його на актуальний, не заслуговують на увагу та є недоречними, оскільки позивач не змінювала свій фінансовий номер.

Також суд зауважує, що Банком не надіслано до суду аудіозапис, на який він посилається у відзиві на позов та яким нібито зафіксована перевірка транзакції по операції, проведеній 24.12.2020 щодо переказу коштів з карти НОМЕР_2 на карту НОМЕР_9 , а особа, яка замовила і підтвердила надання вищевказаної послуги, обізнана про усі особисті дані позивача.

За викладених обставин суд доходить висновку, що відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківських рахунків, щодо захисту інформації при здійсненні переказів.

Згідно зі ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність обставин та доказів, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції на спірні суми грошових коштів в євро та гривні, суд доходить висновку про несанкціоноване списання спірних грошових коштів з рахунку позивача на рахунок третьої особи, а тому вони підлягають поверненню.

Отже, позов підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Банку повернути позивачу безпідставно списані з її банківського/карткового рахунку грошові кошти в сумі 19300 євро та 16583,56 грн шляхом їх відновлення на рахунках НОМЕР_1 (євро) та НОМЕР_3 (гривня).

За змістом позову позивач просить стягнути з Банку на свою користь судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких складає 25 000 грн.

За приписами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Представником позивача надані копії: 1) Договору про надання правової (юридичної) допомоги №07/01/21 від 19.01.2021, укладеного між позивачем та АБ «Молчанової Наталії»; 2) розрахунку витрат на правову допомогу по вказаному Договору, з якого вбачається найменування послуг, одиниця виміру, кількість витрачених хвилин та ціна, зокрема: за надання консультації по суті питання - 1000 грн, за збір доказів для звернення до суду - 1000 грн, за направлення адвокатського запиту - 500 грн; за складання претензій - 1000 грн; за складання позовної заяви - 6000 грн; за формування та подання позовної заяви до суду - 1000 грн; за представництво інтересів позивача в суді - 15000 грн; 3) Акта наданих послуг по вказаному договору від 29.01.2021, підписаного позивачем та адвокатом, за яким послуги надані частково: - консультація по суті питань, збір доказів для звернення до суду, складання претензій, складання позовної заяви, надіслання адвокатського запиту, формування та подання позову, всього на суму 10 500 грн; 4) Рахунку-фактури на суму 5000 грн та квитанції в підтвердження перерахунку позивачем адвокату суми в розмірі 5000 грн (а.с.39-44).

Вказані копії документів направлені відповідачу разом з позовом та отримані останнім. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та доказів неспівмірності таких витрат відповідачем до суду подано не було.

Враховуючи викладене, оскільки позов задоволений, зважаючи на приписи ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 10500 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача; 15000 грн - вартість послуг за представництво інтересів позивача в суді стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають, оскільки останньою не надані докази як на підтвердження надання представником позивача та отримання позивачем таких послуг, так і на підтвердження необхідності оплатити позивачем гонорару у відповідному розмірі та здійснення такої оплати; крім того, судові засідання у даній цивільній справі проведені за відсутністю учасників справи, в тому числі й представника позивача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», а позов задоволений, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 6707,36 грн (1% від ціни позову 670735,65 грн).

Керуючись статтями 13, 19, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних з карткового рахунку коштів задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з її банківських/карткових рахунків грошові кошти в сумі 19300 євро (дев`ятнадцять тисяч триста євро) шляхом їх відновлення на рахунку НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 16583,56 грн (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три грн 56 коп) шляхом їх відновлення на рахунку НОМЕР_3 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн (десять тисяч п`ятсот грн 00 коп).

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір в сумі 6707,36 грн (шість тисяч сімсот сім грн 36 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_21 .

Відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження - м.Київ, вул.Грушевського, 1д, .

Третя особа - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_22 .

Суддя