"10" вересня 2021 р. Справа №2-1137/2000
Провадження №6/489/384/21
У Х В А Л А

10 вересня року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Севастьянової Юлії Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Севастьянова Ю.В. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Зазначає, що на її виконанні перебуває виконавче провадження №62838686 з виконання виконавчого документа, а саме: виконавчий лист № 2-1137, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 10.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 55572,00 грн.. Рішення суду боржником на сьогоднішній день не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Згідно акту державного виконавця від 20.08.2021 встановлено, що перевіркою майнового стану боржника, встановлено відсутність права власності за ОСОБА_1 на нерухоме та рухоме майно. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 20.08.2021, зокрема, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та двічі перетинала кордон України, 04.08.2021 виїхала з території України. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.05.2000, стягнутоз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5557 грн. та державне мито в дохід держави у розмірі 257 грн. 85 коп., в іншій частині позову відмовлено.

10 вересня 2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по вищевказаній справі видано виконавчий лист.

18 серпня 2020 року головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ширко С.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62838686 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1137, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

02 серпня 2021 року старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мараховською А.О.винесено постанову про арешт коштів боржника, яка була направлена сторонам для відома, та для виконання до АТ «Оксі банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит банк», АТ АКБ «Львів», АТ «Кредобанк», АТ АКБ «Конкорд», АТ «ОТП банк».

Згідно повідомлення банківських установ, постанову старшого державного виконавця повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю рахунків клієнта.

17 серпня 2021 року державним виконавцем направлено електронні запити до Пенсійного фонду України про осібборжників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб боржників, які отримують пенсію. Згідно відповідей ПФУ, інформації не знайдено.

17 серпня 2021 року державним виконавцем направлено електронні запити до Державної податкової служби України про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів та наявні рахунки боржника. Згідно відповідей ДПС України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, юридичну особу або фізичну особу - підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

17 серпня 2021 року державним виконавцем направлено електронний запит до Міністерства внутрішніх справ України про зареєстровані транспортні засоби за ОСОБА_1 . Згідно відповіді, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.08.2021, відсутні відомості про зареєстроване за ОСОБА_1 нерухоме майно.

З Акта державного виконавця від 20.08.2021 встановлено, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, виявлено актовий запис № 706 про шлюб громадянки ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_2 від 24.06.1988. Згідно витягу з ДРАЦС, 14.04.1993 складено актовий запис № 331 про розірвання шлюбу громадянки ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_2 . Дані про зміну імені громадянкою ОСОБА_1 відсутні.

Згідно Акта державного виконавця від 20.08.2021, встановлено, що перевіркою майнового стану боржника ОСОБА_1 за допомогою Реєстру цивільних повітряних суден та Державної авіаційної служби України, майна, що належить боржнику ОСОБА_1 не виявлено.

Відповідно до Акта державного виконавця від 20.08.2021, встановлено, що перевіркою майнового стану боржника за допомогою сайту Державної служби України з безпеки на транспорті, майна, що належить боржнику ОСОБА_1 не виявлено.

Як вбачається з Акта державного виконавця від 20.08.2021, останнім встановлено, що перевіркою майнового стану боржника ОСОБА_1 на сайті Державного агентства рибного господарства України, майна, що належить боржнику не виявлено.

Згідно Акта державного виконавця від 20.08.2021, встановлено, що перевіркою майнового стану боржника ОСОБА_1 за допомогою мережі Інтернет, а саме перевіркою корпоративних майнових прав, майна, що належить боржнику ОСОБА_1 не виявлено.

З витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, сформованої 20.08.2021, зокрема, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Старшим державним виконавцем Мароховською А.О. здійснені виходи за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 , проте, за вказаною адресою двері ніхто не відчинив, сусіди повідомили, що боржниця вихала за кордон десять років тому, на території м. Миколаєва не проживає, про що державним виконавцем складені відповідні Акти.

Відповідно до листа Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 28.08.2020 за вих. № 4801.3.2.1-6813/48.3-20, ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Заявниця зазначає, що боржниця ОСОБА_1 двічі перетинала кордон України, 04.08.2021 виїхала з території України. Дані твердження судом не беруться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно п. 5, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання старшого державного виконавця на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні, непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного приватним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження) та неможливістю звернення стягнення на рухоме майно, зареєстроване за боржником.

При цьому з наявних у справі доказів не вбачається доведеності факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Надані державним виконавцем матеріали подання містять фактичні дані щодо перебігу вчинених ним дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, однак в матеріалах відсутні докази отримання боржником кореспонденції, а також докази на підтвердження вчинення ним саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього державним виконавцем у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду.

Суд вважає, з огляду на надані державним виконавцем документи в їх сукупності, не доведеними факти ухилення боржника від виконання зобов`язань встановлених судовими рішеннями та наміру виїзду боржника за межі України, обізнаність про наявність виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , при цьому, факт перетину боржником державного кордону не може свідчити про ухилення від виконання рішення.

З огляду на наведе, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Севастьянової Юлії Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «10» вересня 2021 року.