ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Херсон

справа № 655/804/20

провадження № 22-ц/819/1680/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Майданіка В.В.,
Орловської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський елеватор», на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області у складі судді Посунько Г.А. від 17 червня 2021 року в справі за позовом овариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський елеватор" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ТОВ «Рівненський елеватор» звернулося до суду із вищезазначеним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 20 червня 2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено попередній договір, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався в майбутньому продати, а позивач зобов`язався в майбутньому купити комплекс - нежитлові будівлі, розташовані по АДРЕСА_1 , вартістю 80 000,00 доларів США. Сторони домовились укласти основний договір та здійснити його нотаріальне посвідчення в строк до 31 серпня 2020 року. До підписання попереднього договору позивач ТОВ "Рівненський елеватор" в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання та на забезпечення його виконання, з метою реалізації намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна та своєї платіжної спроможності, сплатив відповідачу ОСОБА_2 аванс в сумі 5 000,00 доларів США. При цьому, умовами попереднього договору сторони визначили, що у випадку невиконання цього договору продавцем ОСОБА_2 , він зобов`язується повернути аванс та додатково сплатити покупцю ТОВ "Рівненський елеватор" штраф в розмірі п`ятсот відсотків авансу. В подальшому відповідач ОСОБА_2 продав вказаний комплекс іншій особі, у зв`язку з чим договір купівлі-продажу між сторонами не був укладений. В добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 не повернув позивачу сплачений ним аванс та не сплатив штраф за невиконання попереднього договору. На підставі наведеного ТОВ "Рівненський елеватор" просив суд стягнути з ОСОБА_2 аванс за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 5 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 140 000,00 грн.) та штраф за невиконання зобов`язань за попереднім договором в сумі 25 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 700 000,00 грн.), а також судові витрати.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 21 січня 2021 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти в межах суми 697 208,50 грн., що належать ОСОБА_2 та знаходяться на рахунках у всіх банках та фінансових установах України, а також накладено арешт на частку ОСОБА_2 в статутному капіталі фермерського господарства " ОСОБА_3 " у розмірі, що становить 100 % статутного капіталу, в межах часткової суми позову в розмірі 697 208,50 грн. (а.с. 144-146).

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 17 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог ТОВ "Рівненський елеватор" відмовлено. Забезпечення позову, застосоване постановою Херсонського апеляційного суду від 21 січня 2021 року, у виді накладення арешту на грошові кошти в межах суми 697 208,50 грн., що належать ОСОБА_2 та знаходяться на рахунках у всіх банках та фінансових установах України, а також на частку ОСОБА_2 в статутному капіталі фермерського господарства " ОСОБА_3 " у розмірі, що становить 100 % статутного капіталу, в межах часткової суми позову в розмірі 697 208,50 грн. - залишино до набрання законної сили судовим рішенням в даній цивільній справі, після того - скасувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє від імені ТОВ "Рівненський елеватор", вважаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Рівненський елеватор" штрафу за невиконання зобов`язань за попереднім договором в сумі 25 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 700 000,00 грн.) незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду в зазначеній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не встановлювалися підстави порушення відповідачем зобов`язань за попереднім договором та обставини продажу комплексу іншій особі. Суд не звернув уваги на ті обставини, що відповідачем не заперечується укладення попереднього договору, відповідач його виконував, отримавши суму авансу за договором, але укладення основного договору не відбулося із вини відповідача, за відсутності поважних причин і обставин, які б заважали йому укласти такий договір. У відповідності до змісту укладеного між сторонами договору, сторони узгодили істотні умови щодо об`єкта договору купівлі-продажу, ціну продажу та перейшли до його реального виконання. Таким чином, на думку апелянта, у даному випадку відсутні правові підстави для визнання попереднього договору дійсним відповідно до ст.220 ЦК України. Суд першої інстанції не проаналізував правову природу договору та ті дії, які сторони мали вчинити або вчинили на виконання договору. Обставина не посвідчення нотаріального договору не може обмежувати особу, права якої порушено, у способах захисту своїх прав.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 5 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 140 000,00 грн.) не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом на предмет його законності та обгрунтованості.

Письмових відзивів (заперечень) на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Рівненський елеватор" штрафу за невиконання зобов`язань за попереднім договором в сумі 25 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 700 000,00 грн.) суд першої інстанції виходив з необгрунтованості таких вимог. Так, судом встановлено, що оскільки попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20 червня 2020 року був укладений між ТОВ "Рівненський елеватор" та ОСОБА_2 в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчувався, тобто без дотримання вимог, встановлених ч.4 ст.203 ЦК України, тому даний правочин є недійсним і оскільки недійсність цього правочину встановлена законом, тому цей правочин є нікчемним. А відтак, оскільки правочин між сторонами є нікчемним, тому він не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тобто зобов`язання відповідача не може забезпечуватися неустойкою у вигляді штрафу, суму якого позивач просить стягнути на свою користь. При цьому судом зазначено, що сторони не заявляли вимог про визнання нікчемного правочину дійсним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, в повній мірі дослідив і оцінив надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 20 червня 2020 року між ТОВ "Рівненський елеватор" та ОСОБА_2 було укладено попередній договір, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався в майбутньому продати, а ТОВ "Рівненський елеватор" зобов`язався в майбутньому купити комплекс - нежитлові будівлі, розташовані по АДРЕСА_1 , вартістю 80000 доларів США. Сторони домовились укласти основний договір купівлі-продажу та здійснити його нотаріальне посвідчення в строк до 31 серпня 2020 року (а.с.3-5).

Вказаний попередній договір сторони уклали в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчувався.

20 червня 2020 року в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання та на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна та своєї платіжної спроможності, ТОВ "Рівненський елеватор" передав відповідачу ОСОБА_2 авансовий платіж в сумі 5000 доларів США. Вказані обставини повністю визнаються сторонами та підтверджуються розпискою ОСОБА_2 від 20 червня 2020 року про отримання грошових коштів (а.с. 6).

14 серпня 2020 року ОСОБА_2 продав вказаний комплекс нерухомого майна іншій особі, у зв`язку з чим договір купівлі-продажу між сторонами не був укладений (а.с.7).

Відповідно до п.5.4 попереднього договору у випадку невиконання цього договору продавцем, він зобов`язується повернути аванс та додатково сплатити покупцю штраф у розмірі п`ятсот відсотків авансу.

Відповідно до змісту ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно дост.657 ЦК України укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже і договір між сторонами від 20 червня 2020 року, як попередній договір, мав бути нотаріально посвідченим.

Наслідки недодержання сторонами вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору передбачені ч.1 ст.220 ЦК України, а саме такий договір є нікчемним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Вимог про визнання попереднього договору дійсним позивачем не заявлялось, а відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладений між сторонами у простій письмовій формі (без нотаріального посвідчення) попередній договір є нікчемним, а отже правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання попереднього договору відсутні. Тобто суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу в сумі 25 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 700 000,00 грн.).

Суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду щодо нікчемності договору, на підставі якого заявлені вимоги, не спростовують, а є лише власним суб`єктивним тлумаченням норм матеріального права та обставин справи, яким суд дав зазначену вище правову оцінку, і не впливають на законність оскаржуваного судового рішення.

Позивач з вимогою про визнання попереднього договору дійсним до суду не звертався, а тому посилання апелянта на ті обставини, що відповідачем не заперечується укладення попереднього договору, відповідач його виконував, отримавши суму авансу за договором, але укладення основного договору не відбулося із вини відповідача, за відсутності поважних причин і обставин, які б заважали йому укласти такий договір, не мають правового значення, оскільки нікчемність укладеного між сторонами попереднього договору прямо встановлена нормами чинного законодавства.

.Тобто, твердження апелянта про те, що відповідальність за порушення виконання зобов`язань у вигляді сплати штрафів передбачена договором, а тому є всі підстави для стягнення штрафних санкцій, не можуть бути підставою для задоволення позову в цій частині, оскільки судом вірно встановлено, що попередній договір є нікчемним, а тому наслідки сплати штрафних санкцій у даному випадку не наступають.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Рівненський елеватор" штрафу за невиконання зобов`язань за попереднім договором в сумі 25 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 700 000,00 грн.) ухвалено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування в цій частині та ухвалення нового судового рішення про задоволення зазначених вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський елеватор», залишити без задоволення, а рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 17 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський елеватор" штрафу за невиконання зобов`язань за попереднім договором в сумі 25 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 700 000,00 грн.) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.В.Майданік

Н.В.Орловська