КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 357/2089/21 Головуючий у суді першої інстанції: Цуранов А.Ю.
Номер провадження: 22-ц/824/8236/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій вказала про наміри подати до суду позов про скасування виконавчого напису, у зв`язку із цим просила суд:

1) зупинити стягнення за виконавчим написом № 1157, виданим 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» заборгованості в сумі 88 593,35 доларів США (2 466 438,86 грн.), який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О., виконавче провадження № 64601098;

2) заборонити ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», його представникам та/або будь-яким третім особам, приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Чучкову М.О. здійснювати перешкоди у доступі до нерухомого майна - нежитлового приміщення в нежитловій будівлі, загальною площею 132,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та користуванні ним ОСОБА_1 до прийняття рішення у даній справі;

3) копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Чучкову М.О. для виконання, та сторонам - для відома;

4) виконання ухвали покласти на приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. (вул. Шолуденка, 19, м. Вишгород, Київська область, Україна, 07300).

В обґрунтування доводів заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що 11 жовтня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1277/ФКВ-07, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 93 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_1 передано в іпотеку нерухоме майно - нежиле приміщення в житловій будівлі, загальною площею 132,4 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2020 року у справі № 357/10988/19 в задоволенні позову ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Вказане рішення оскаржується.

Крім того, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року у справі № 357/6925/19, яка станом на 25 лютого 2021 року є чинною та не скасованою, задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборонено усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вказаного нежитлового приміщення, яке належить на праві власності ОСОБА_1 . Також арешт на вказане приміщення накладено ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 18 жовтня 2019 року у справі № 357/11749/19 в рамках кримінальному провадження № 0002993 від 12 жовтня 2019 року із забороною користування та розпорядження вказаним приміщенням будь-яким особам та забороною державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування спірним приміщенням.

Однак, 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1157, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» заборгованості в сумі 88 593, 35 доларів США (2 466 438,86 грн.), а 22 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64601098 про виконання вказаного напису.

Окрім цього, 24 лютого 2021 року до спірного нежитлового приміщення прийшов приватний виконавець та вказав, що описує майно та передає його на реалізацію. Надав час до 26 лютого 2021 року звільнити приміщення. 24 лютого 2021 року заявник викликала поліцію та написала заяву про самоуправство відносно її майна.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду та призведе до неможливості відновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона має намір звернутись.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Зупинено стягнення за виконавчим написом № 1157, виданим 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» заборгованості в сумі 88 593, 35 доларів США (2 466 438,86 грн.), який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О., виконавче провадження № 64601098.

Виконання ухвали покладено на приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. (м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19, Київська область, Україна, 07300). В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» оскаржило її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права просило ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року скасувати та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» сплачені судові витрати.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» посилалось на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема ст.ст 27, 152 ЦПК України щодо територіальної підсудності справи. Апелянт вважає, що дана справа не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, а мала бути розглянута Голосіївським районним судом міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Апелянт також зазначив, що заява про забезпечення позову не відповідає встановленій формі, і мала бути повернена позивачу відповідно до приписів ч. 9 ст. 153 ЦПК України; розгляд питання про забезпечення позову було здійснено без врахування необхідності зустрічного забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечила посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просила апеляційну скаргу ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своє рішення обґрунтовував тим, що дійсно існує обґрунтований ризик, що примусове виконання спірного виконавчого напису, у разі задоволення позову може унеможливити чи утруднити ефективний захист, чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких вона має намір звернутися.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Одним із видів забезпечення позову, визначених п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржений боржником у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 2 Постанови вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності, слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судовий захист повинен бути ефективним, що вимагає ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому, ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Заявником додано до заяви копії виконавчого напису приватного нотаріуса від 15 лютого 2021 року № 1157, постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 лютого 2021 року за виконавчим написом № 1157, постанови приватного виконавця від 22 лютого 2021 року про арешт майна боржника, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, заяви ОСОБА_1 на адресу відділу поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо правомірності виконавчого напису № 1157, виданим 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» заборгованості в сумі 88 593, 35 доларів США (2 466 438,86 грн.).

Згідно ст. 3 п. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

При цьому, за вказаним виконавчим написом, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О., відкрито виконавче провадження № 64601098.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що можливість стягнення грошових коштів з позивача чи звернення стягнення на майно позивача в рамках виконавчого провадження є достатнім обґрунтуванням того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась, утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Виконавчий напис нотаріуса, який є виконавчим документом, боржник має намір оскаржувати в судовому порядку. В даному випадку, забезпечення позову до вирішення цивільної справи по суті на підставі такого виконавчого документа відповідає передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України виду забезпечення позову (зупинення стягнення за виконавчим документом). Такі заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, а відтак, висновок суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову є необґрунтованим.

З урахуванням норм процесуального законодавства, роз`яснень Верховного Суду, виходячи з суті заявлених позовних вимог, оцінки доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог позивача щодо забезпечення позову та доказів, наданих в обґрунтування таких доводів, колегія суддів вважає, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області дійшов правильного висновку про зупинення стягнення за виконавчим написом № 1157, виданим 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» заборгованості в сумі 88 593, 35 доларів США (2 466 438,86 грн.), який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О., виконавче провадження № 64601098.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема ст.ст 27, 152 ЦПК України щодо територіальної підсудності справи та як апелянт вважає, що дана справа не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, а мала бути розглянута Голосіївським районним судом міста Києва за місцезнаходженням відповідача є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Частинами 1 та 2 с. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що місцем проживання боржника є АДРЕСА_3 , майно боржника знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , отже вказана справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів оцінює критично, оскільки такі посилання є безпідставними та ґрунтуються на власному розумінні апелянтом норм закону.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як доводи апеляційної скарги ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають фактичним обставинам, апеляційний суд залишає ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар