РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області,

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі: Штойко О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 15.04.2021 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом до ОСОБА_2 щодо визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У позовній заяві ОСОБА_1 викладено наступну позицію. Вона є власником квартири АДРЕСА_2 . У даній квартирі зареєстрований колишній мешканець ОСОБА_2 , який не проживає за місцем реєстрації протягом тривалого часу, а саме з 01.02.2007 року. Під час укладення договору купівлі-продажу, відповідно до пункту 4.12 вказаного договору продавці зобов`язувалися звільнити квартиру та здійснити усі необхідні дії, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в термін до 15.03.2021 року, але дана умова договору не була виконана. Оскільки ОСОБА_2 до сім`ї позивача не належить та не проживає з ними, не використовує житлове приміщення за прямим його призначенням, тобто для постійного проживання, а лише зареєстрований у її квартирі, чим порушує її права володіння, користування та розпорядження майном, вона змушена звурнутись до суду з цим позовом (а.с.1-2).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.07.2021 року відкрито провадження у даній справі, та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, зокрема відповідача ОСОБА_2 у спосіб розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05.08.2021 року виправлено описку в ухвалі Жмеринського міськрайонного суду від 09.07.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 02.09.2021 року подала до суду заяву, у якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі .

Відповідач ОСОБА_2 за його викликом в судове засідання не з`явивися, причин своєї неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву чи інших клопотань суду не представив.

Заперечень сторін проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду також не подано.

З огляду на зазначене вище суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,

Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4,5).

З копії паспорта відповідача ОСОБА_2 , встановлено, що останній з 27.07.2006 року також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 15.02.2021 року позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.9-10), що додатково підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.02.2021 року (а.с.11).

Згідно акту від 18.03.2021 року КП "Жмеринкакомунсервіс", складеного комісією в складі паспортиста ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 , при перевірці встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , однак при опитуванні сусідів виявлено, що ОСОБА_2 , 1990 року народження, зареєстрований за вказаною вище адресою з 27.07.2006 року, але з 01.02.2007 року не проживає по теперішній час (а.с.12).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може

бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктом 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи наведене та вимоги чинного законодавства, а також те, що позивач, як власник нерухомого майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні нею своїх прав користування та розпорядження особистим нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати житловий будинок за власним розсудом, наразі відповідач ОСОБА_2 не є співвласником даного житлового приміщення, а також фактично відсутній у зазначеному будинку терміном понад один рік, повідомлені позивачем обставини чого відповідачем не заперечено та не спростовано ні в який спосіб, поважності причин його відсутності суду ніким не повідомлено, сукупність встановлених обставин чого визначає застережені законом підстави визнання відповідача особою, яка втратила право користування спірною квартирою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на її користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 908 грн (а.с.3), згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.10, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 264, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_1 ) судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.