Справа № 510/2324/20
Провадження 4-с/510/10/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Бошков І.Д., розглядаючи матеріали скарги Державного підприємства «Ренійський морський торгівельний порт» на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Представник ДП «РМТП» звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб К.О. у виконавчому провадженні № 64943403, що полягає у не вчиненні дій, передбачених ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»;

зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб К.О. або іншого державного виконавця скасувати арешт, накладений старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб К.О. постановою про арешт коштів боржника від 09.04.2021 (ВП № 64943403) на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику Державне підприємство «Ренійський морський торговельний порт».

В Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що: скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 175 і 177 ЦПК.

Згідно п.п.4,5,8ч.3ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Обґрунтовуючи свої вимоги, представник скаржника, посилається на те, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.04.2021 р. про арешт коштів боржника (ВП № 64943403) (далі по тексту - «постанова про арешт від 09.04.2021») накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Скаржник додає, до матеріалів скарги постанови державного виконавця про відкриття провадження, закінчення провадження та виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження стосовно стягнення з ДП «РМТП» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 9 793 грн. 24 грн., тоді як, в прохальній частині скарги висовуються вимоги про скасування арешту накладений старшим державним виконавцем постановою про арешт коштів боржника від 09.04.2021 (ВП № 64943403) на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ДП «РМТП». Із цих вимог, виходить що скаржник просить скасувати арешт накладений на грошові кошти з усіх рахунків, не вказуючи суму у межах звернення до стягнення.

Зазначене, суду є незрозумілим, оскільки, до матеріалів скарги додані лише дані щодо закінчення провадження стосовно стягнення з ДП «РМТП» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 9 793 грн. 24 грн. Щодо інших 131 виконавчих провадження, які зведені в одне виконавче провадження № 61563351 від 09.04.2021 р. про стягнення коштів з ДП «РМТП» боргу у сумі 10 508 346,25 грн., ніяких доказів до матеріалів справи не додано.

Крім того, із листа від 09.07.2021 за № 1-34/790, яким ДП «РМТП» звернулося з клопотанням про зняття арешту, вбачається, що в прохальній частині скаржник просить зняти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, накладений у виконавчому провадженні № 64943403 відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 09.04.2021 р. у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № 64943403.

Відповідно до ч.9ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене залишення без руху таких скарг, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви (ст.185 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, без відповідних доказів про закінчення виконавчих проваджень зведених в одне провадження, суд не може розглянути скаргу та винести відповідне рішення.

За таких обставин, скаргу належить залишити без руху, надати скаржнику строк для усунення недоліків, відповідно до цієї ухвали і роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною і буде повернена скаржнику.

Керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Державного підприємства «Ренійський морський торгівельний порт» на бездіяльність державного виконавця - залишити без руху.

Надати представнику скаржника два дні з дня отримання ним ухвали для усунення недоліків скарги і оформлення її відповідно до вимог чинного законодавства.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною і буде повернена скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Бошков