Справа № 286/1480/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овручі справу за заявою ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та просить з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог визнати протиправною бездіяльність комунального некомерційного підприємства «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області щодо ненарахування йому за період з 27.11.2018 по 30.04.2020 (включно) доплат, як громадянину-пенсіонеру, який працює на території радіоактивного забруднення в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов`язати комунальне некомерційне підприємство «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області провести йому за період з 27.11.2018 по 30.04.2020 (включно) нарахування доплат, як громадянину-пенсіонеру, який працює на території радіоактивного забруднення в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам та додатково 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), щомісячно та подати розрахункові документи до управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, мотивуючи тим, що він в період з 27.11.2018 по 01.10.2019 перебував на пенсії та працював в комунальному некомерційному підприємства «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області, яке розташоване в м. Овручі Житомирської області, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення.

Із 17.07.2018 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має такий зміст:

«1. Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України».

Вказане підтверджено і висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 18.03.2020 у зразковій справі №240/4937/18.

З огляду на положення Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 936 від 20.09.05, в період з 27.11.2018 по 01.10.2019 відповідач КНП «Овруцька міська лікарня» мало здійснювати нарахування та виплату йому доплат до заробітної плати як працюючому пенсіонеру, який працює на території радіоактивного забруднення, встановлених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак не здійснювало цього та на його звернення повідомило, що і не збирається цього робити, посилаючись на запити управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №240/7147/20, яка набрала законної сили, йому було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснено, що справа підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, а тому він був вимушений подати позов до Овруцького суду.

Ухвалою судді Овруцького районного суду від 09.06.2020 було відмовлено у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу судді Овруцького районного суду Житомирської області від 09.06.2020 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на те, що позивач звертався до суду за вирішенням аналогічного спору в порядку адміністративного судочинства, проте було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі та спрямовано його до суду загальної юрисдикції, а тому відмова у відкритті провадження у аналогічній справі за правилами цивільного судочинства поставила під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП «Овруцька міська лікарня» відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю, посилаючись на те, що КНП «Овруцька міська лікарня» не являється розпорядником бюджетних коштів. Розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» третього рівня є управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, яке діє в межах чинного законодавства. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються розпорядником коштів лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Законами України «Про Державний бюджет України на 2018-2020» не було передбачено видатки за відновленими рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 статтями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому тільки після внесення змін до Державного бюджету України, паспорту бюджетної програми та кошторису видатків за бюджетною програмою КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надання пільг, нарахування та виплата компенсацій, передбачених ст.ст.20,21,22,23,30,37,39 та 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», буде відновлено.

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-II, чинний, редакція від 09.08.2019 підстава 2445-VIII).

(Статтю 39 виключено на підставі Закону №76-VIII від 28.12.2014 щодо набрання чинності норм зазначеного Закону див. «Прикінцеві положення»).

Відповідно до Закону України №987-VIII від 04.02.2016, стаття 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має наступний зміст:

«Стаття 39: Доплата громадян, які працюють в зоні відчудження».

Громадянам, які працюють у зоні відчудження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно, аналізуючи зміст ст. 39 Закону, вказали, що в даній статті взагалі не згадується про осіб, які проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Зміни внесені Законом України №987-VІІІ, на предмет конституційності Конституційним судом не розглядалися та неконституційними не визнавалися. Отже, на даний час ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не поновлена.

Всі нарахування до заробітної плати здійснюються відповідно до законодавства, підстав для виплат взагалі не має. Відповідні зміни про відновлення доплат не були внесені до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідні нарахування являються безпідставними.

Звернули увагу на те, що відповідно до п.1. ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, роботодавцями нараховується єдиний внесок . Відповідно до п.8 ст.9 цього ж Закону єдиний внесок, нарахований на календарний місяць, роботодавці зобов`язані сплати не пізніше 20 числа наступного місяця. Також нараховується та сплачується роботодавцем на нараховану суму 18% - податок з доходів фізичних осіб, 1,5% - військовий збір. Коштів в бюджеті не має, а податки потрібно сплатити з заробітної плати та з доходів підприємства. КНП «Овруцька міська лікарня» не отримує фінансування з держбюджету, а працює відповідно до заключеного договору з Національною службою здоров`я України та отримує кошти лише за надані медичні послуги населенню. Всі дані кошти спрямовані на виплату працівникам відповідно до тарифної сітки, а комунальні послуги відшкодовує Овруцька міська рада. В договорі з Національною службою здоров`я України виплати працівникам відповідно до ст. 39 Закону Укораїни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не передбачені.

Враховуючи всі доводи, вважають, що КНП «Овруцька міська лікарня не зобов`язана вчиняти безпідставні нарахування. Також це приведе до «вимушеної» заборгованості по податкам (кошти з управління праці та соціального захисту населення не поступлять із-за причини їх відсутності, а роботодавець зобов`язаний сплатити всі податки по нарахуванням). Держава сама втягує підприємства в кабалу, не забезпечуючи фінансуванням.

Ухвалою судді Овруцького районного суду від 10.09.2020 було відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, розгляд якої було вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Овруцького районного суду від 02.12.2020 було здійснено перехід від розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та було залучено до участі у справі управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Овруцького районного суду від 05.03.2021 було залучено до участі у справі управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. При цьому, управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністраці, було виключено із числа третіх осіб.

Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації надавало пояснення на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому, вказали, що відповідно до даних, які містяться в інформаційно-пошуковій системі «Законодавство України», на даний час не внесено змін до Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стаття 39 позначена в Законі як виключена.

Також і підпункт 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20.09. 2005 № 936, яким регулювалася виплата доплати громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення, яка була передбачена статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виключена та на даний час не поновлена.

Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації є розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» третього рівня та діє в межах чинного законодавства. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються розпорядниками коштів лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2018 - 2021 роки» не передбачено видатки за відновленими рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 року №6-р/2018 статтями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому тільки після внесення змін до Державного бюджету України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», паспорту бюджетної програми та кошторису видатків за бюджетною програмою КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нарахування та виплата компенсацій, передбачених ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», буде відновлено.

Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації неодноразово зверталося до департаменту праці, соціальної та сімейної політики облдержадміністрації та Міністерства соціальної політики України щодо відновлення громадянам надання пільг: нарахування та виплати компенсацій, передбачених ст. ст. 20, 21, 22, 23, 30, 37, 39 та 48' Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На жаль, позитивної відповіді на дані звернення отримано не було.

Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації надало замість пояснень відзив на позов, що суперечить положенням ст. 165 КАС України. У відзиві просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись, що управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації не є належним відповідачем, оскільки відсутній запис про припинення юридичної особи управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації. Водночас вказали, що управління праці та соціального захисту населення Коростенської райдержадміністрації є розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і з огляду на положення ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

В судове засідання учасники не з`явилися. Позивач та представник відповідача надали заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їх участі. Позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечила.

Представник третьої особи просить у відзиві проводити розгляд справи без їх участі та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює в КНП «Овруцька міська лікарня»; є громадянином, віднесеним до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»; отримує пенсію як інвалід 3 групи; проживає в м. Овруч Житомирської області, яке згідно з переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (а.с.43,45,46,47).

Листом №871 від 28.04.2020 відповідач відмовив позивачеві у нарахуванні та виплаті коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посилаючись на те, що КНП «Овруцька міська лікарня» не є розпорядником даних коштів. Розпорядником є управління праці та соціального захисту населення, яке діє в межах чинного законодавства, а бюджетні призначення були відсутні.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Стаття 39 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, була викладена так:

«1. Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням Адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України».

28 грудня 2014 року прийнято Закон № 76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого внесено зміни до Закону № 796-ХІІ шляхом виключення статей 31, 37, 39 та 45.

4 лютого 2016 року прийнято Закон № 987-VIII, який згідно з розділом ІІ «Прикінцеві положення», набрав чинності з 1 січня 2016 року і яким включив до Закону № 796-ХІІ статтю 39 такого змісту:

«Стаття 39. Доплата громадянам, які працюють у зоні відчуження

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону № 76-VІІІ. Вирішено, що положення підпункту 7 пункту 4 розділу І Закону № 76-VІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зміни внесені Законом України №987-VІІІ, на предмет конституційності Конституційним судом не розглядалися та неконституційними не визнавалися.

Відповідно до даних, які містяться в інформаційно-пошуковій системі «Законодавство України», на даний час дійсно не внесено змін до Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стаття 39 позначена в Законі як виключена.

Разом з тим, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 18.03.2020 у зразковій справі №240/4937/18 та вважає, що право позивача на нарахування та виплату спірних виплат є встановленим і не потребує доведення.

Вирішуючи питання належності відповідача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. № 936 затверджено «Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Цей Порядок визначає механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики.

Відповідно до п.п.5, 16 вказаного Порядку соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 6 - 13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та фізичними особами - підприємцями (далі - підприємства) відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Контроль за цільовим використанням бюджетних коштів здійснюється Мінсоцполітики, Держаудитслужбою, обласними та Київською міською держадміністраціями в межах їх компетенції.

Суд звертає увагу, що п.п.11 п.4 Порядку містить лише вказівку на доплату особам, які працюють у зоні відчуження, відповідно до статті 39 Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 р. N 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 р. N 759.

Слід врахувати і доводи відповідача що відповідно до п.1. ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, роботодавцями нараховується єдиний внесок . Відповідно до п.8 ст.9 цього ж Закону єдиний внесок, нарахований на календарний місяць, роботодавці зобов`язані сплати не пізніше 20 числа наступного місяця. Також нараховується та сплачується роботодавцем на нараховану суму 18% - податок з доходів фізичних осіб, 1,5% - військовий збір. Коштів в бюджеті не має, а податки потрібно сплатити з заробітної плати та з доходів підприємства. КНП «Овруцька міська лікарня» не отримує фінансування з держбюджету, а працює відповідно до заключеного договору з Національною службою здоров`я України та отримує кошти лише за надані медичні послуги населенню. Всі дані кошти спрямовані на виплату працівникам відповідно до тарифної сітки, а комунальні послуги відшкодовує Овруцька міська рада. В договорі з Національною службою здоров`я України виплати працівникам відповідно до ст. 39 Закону Укораїни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не передбачені. Як наслідок, це приведе до «вимушеної» заборгованості по податках (кошти з управління праці та соціального захисту населення не поступлять із-за причини їх відсутності, а роботодавець зобов`язаний сплатити всі податки по нарахуваннях), що негативно вплине на фінансовий стан підприємства, особливо в умовах існуючої пандемії.

Відповідно підприємство, яке не є розпорядником коштів, і якому надано право проводити виплати відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики, в тому числі і КНП «Овруцька міська лікарня», не може бути належним відповідачем за позовом, що розглядається, відповідно і правові підстави для визнання бездіяльності протиправною, відсутні.

Аналізуючи вищезазначені правові норми, суд відмічає рівність прав всіх громадян, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і ст. 39 вказаного Закону, на соціальні виплати та зауважує, що розгляд справ за аналогічними виплатами особам, які є мешканцями (зокрема працюючими пенсіонерами, пенсіонерами) одного населеного пункту за різними видами судочинства (наразі розгляд справ непрацюючих пенсіонерів адміністративними судами) призведе до дискримінації обмеження прав непрацюючих пенсіонерів та працюючих на одну і туж соціальну виплату (адже цивільне та адміністративне судочинство містять різні строки позовної давності), та як наслідок вплине на авторитет державної влади в цілому та судової гілки влади зокрема.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи правовідносини, що виникли між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про наявність публічно-правового спору при виконанні делегованих повноважень та про відсутність правових підстав для задоволення позову в рамках даної цивільної справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повний текст рішення виготовлено 09.09.2021