Справа № 487/6521/21
Провадження № 2/487/2628/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Попович В.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Тетяна Миколаївна про встановлення факту батьківства та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, якою просив забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Бєлік Т.М. вчиняти дії стосовно видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є біологічним батьком позивача. Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Т.М. заведено спадкову справу №15/2021. Іншим спадкоємцем за законом є відповідач ОСОБА_3 , яка у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. З огляду на те, що предметом справи є визнання батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом існує ризик того, що до набрання рішенням суду по справі законної сили, нотаріус видасть відповідачу свідоцтво про право на спадщину, що зробить неможливим для позивача у разі задоволення позову, реалізувати свої права на спадкове майно та унеможливить ефективний захист позивачем своїх прав.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст. 159 ЦПК України суд допускаючи забезпечення позовних вимог має право вимагати від позивача забезпечення збитків, які можуть наступити для відповідача у зв`язку із забезпеченням позову і у разі відмови від задоволення позовних вимог.

Окрім того, пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Так, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02 червня 2021 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №5 від 27 липня 2012 року вбачається, що відомості про батька ОСОБА_5 записані зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65050490 від 04.06.2021 року, приватним нотаріусом Бєлік Т.М., після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу №18/2021.

Вищенаведені, матеріали спадкової справи витребувані ухвалою судді від 13.09.2021 року. Станом на день розгляду судом клопотання про забезпечення позову, витребувана спадкова справа на адресу суду не надійшла, що унеможливлює встановлення кола всіх спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , яким потенційно може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

З матеріалів справи вбачається, що до складу спадкового майна належить 6/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Визначений законом строк на прийняття спадщини спливає 30.11.2021 року.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання факту батьківства та визнання право власності в порядку спадкування за законом, тому в подальшому, у разі задоволення його позову, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Тетяні Миколаївні видавати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину (спадкова справа №18/2021, номер у спадковому реєстрі №67772007), яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо усього спадкового майна і майнових прав, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи спадкове майно буде успадковано іншими спадкоємцями, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

При цьому, вищенаведений захід забезпечення в повної мірі забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову та сприятиме ефективному захисту та поновленню порушених прав позивача, якщо у ході розгляду справи по суті буде встановлено таке порушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Крім того, підстав щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. 149,150,153, 154,353,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Тетяні Миколаївні видавати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину (спадкова справа №18/2021, номер у спадковому реєстрі №67772007), яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо усього спадкового майна і майнових прав.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.В. Щербина