Справа № 461/7487/21
Провадження № 6/461/151/21
УХВАЛА

14.09.2021 року місто Львів

Галицький районний суду м. Львова у складі головуючого судді Стрельбицького В.В., за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б., державного виконавця Рибчак А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Львова подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рибчак А.М. про тимчасове обмеження виїзду за межі території України боржника,

встановив:

головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рибчак А.М. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі території України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду (виконавчий лист № 466/5373/17).

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження 64397592, з примусового виконання виконавчого листа №466/5373/17, виданого 03.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 848 938,00 грн. суми за викуп земельної ділянки пл.0,712 га, за адресою: АДРЕСА_2 ( теперішня АДРЕСА_3 ), згідно договору суперфіцію від 13.11.2010 року, а також 6900,00 грн за надання правової допомоги, а разом стягнути 855838,00 грн. Постановою виконавця від 08.02.2021 року відкрито виконавче провадження. Вказує, що станом на день звернення до суду рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та доходів.

Державний виконавець подання підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протокол і до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Виконавець вказує, що 11.03.2021 року винесено постанову пр арешт коштів боржника, однак у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських установах. 16.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповідей ДФС та ПФУ, боржник не працює та доходів не отримує, відкритих рахунків у банківських установах не має.

Згідно відповіді МВС у боржника відсутні транспортні засоби, належні йому на право власності.

Згідно Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно у боржника наявне нерухоме майно, належне йому на праві власності, саме господарське приміщення ХLVІ, pаг. пл. 8,7 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер 01 та господарське приміщення XX, заг.пл.10,3 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01

14.04.2021року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

11.05.2021 вищевказане майно передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів.

18.05.2021 року на адресу Відділу надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Львова по справі №466/4162/21 в 13.05.2021 про зупинення реалізації арештованого майна, а саме господарського приміщення ХLVІ, заг. пл. 8,7 м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер 01, господарського приміщення XX, заг.пл.10,3 м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер . 18.05.2021 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Також, при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, з метою перевірки майнового стану боржника, державному виконавцеві доступу до приміщення надано не було. Державним виконавцем неодноразово скеровувались виклики на адресу боржника, проте боржник не з`являвся.

На запит виконавця Державне прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_1 , неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Водночас, до матеріалів подання, виконавцем не подано належних доказів, які б давали суду підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши покладені на нього рішенням суду зобов`язання, а також не доведено, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання. Матеріали подання не містять належних доказів того, що боржник свідомо вчиняє дії (бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості.

Суд приходить до висновку, що виконавцем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду або перешкоджання у його виконанні. Доводи наведені в поданні, не можуть бути розцінені судом як свідоме та навмисне ухилення від виконання рішення суду в розумінні умисної протиправної поведінки боржника.

Одночасно, сама по собі наявність зобов`язання по виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, чи постанови компетентних органів, без встановлення причин їх не виконання, ще не свідчить про тривале та свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Таким чином, в ході розгляду подання не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що боржник дійсно свідомо ухиляється від сплати заборгованості та від виконання своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення подання відсутні. У свою чергу, це не перешкоджає виконавцю, у разі надання необхідних доказів та зміни обставин під час вчинення виконавчих дій, повторно звернутися з відповідним поданням до суду.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», суд -

постановив:

Подання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2021 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.