ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7025/21 Справа № 2-3396/11 Суддя у 1-й інстанції - Шабанов А.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство Верус про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство Верус (далі ТОВ УФА Верус) про стягнення заборгованості.

Одночасно з позовом було подано заяву про його забезпечення шляхом накладання арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, в межах суми стягнення; накладання арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, в межах суми стягнення. Також просили направити до Дніпропетровської філії ДП Інформаційний центр МЮУ заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року заяву ПАТ КБ ПриватБанк про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт в межах заявлених позовних вимог 29 435,46 доларів США, що за курсом складає 233 128,85 грн.: на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати повністю, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про забезпечення позову задоволена безпідставно. Подана позивачем заява необґрунтована та недоведена.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що необхідність забезпечення позову у даній справі зумовлена тією обставиною, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції в частині забезпечення позову відносно відповідача ОСОБА_1 .

Згідно ст.151 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.152 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ УФА Верус про стягнення заборгованості.

До заяви про забезпечення позову жодних доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для її задоволення, долучено не було.

За таких обставин ухвалу в частині забезпечення позову шляхом накладання арешту в межах заявлених позовних вимог 29 435,46 доларів США, що за курсом складає 233 128,85 грн.: на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження неможна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню в цій частині на підставі ст.376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб до ОСОБА_1 .

Правових підстав для задоволення апеляційної скарги у повному обсязі та скасування ухвали повністю колегія суддів не вбачає,оскільки відповідач ОСОБА_2 не уповноважував відповідача ОСОБА_1 на оскарження ухвали в частині, яка стосується саме ОСОБА_2 .

Сам ОСОБА_2 з апеляційною скаргою на вказану ухвалу не звертався.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями перегляду судового рішення у частині вимог, які заявлені до особи, яка у передбаченому законом порядку не оскаржує таке рішення.

За таких обставин, подана по справі апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року про забезпечення позову в частині накладання арешт в межах заявлених позовних вимог 29 435,46 доларів США, що за курсом складає 233 128,85 грн.: на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження скасувати.

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про забезпечення позову в частині накладання арешту в межах заявлених позовних вимог 29 435,46 доларів США, що за курсом складає 233 128,85 грн.: на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження відмовити.

В іншій частині ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Деркач Н.М.

Куценко Т.Р.