Справа № 645/2005/21
Провадження № 2/645/1357/21
У Х В А Л А

іменем України

14 вересня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Шарко О.П., секретаря судових засідань Христенко А.В. розглянувши клопотання представника відповідача Петрова А.О. про закриття провадження по справі за позовом Харківської міської ради (м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні представник відповідач заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі того, що в даному випадку спір з приводу користування земельною ділянкою виник між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 і Харківською міською радою з приводу здійснення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності в нежитлових будівлях. За таких обставин відповідач вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки правовідносин в цій справі виникли щодо земельної ділянки, яка використовується відповідачем для здійснення підприємницької діяльності, тобто є господарськими правовідносинами, а тому спір слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Представник позивача подав заперечення з приводу клопотання та просив вирішити це питання без участі представника позивача та відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції Українизакріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першоїстатті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Згідно ч. 1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п. 3Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам"у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених устатті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованихЦивільним кодексом України,Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Відповідно до ч. 2ст. 55 Господарського кодексу Українисуб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно доЦивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

Відповідно до ч. 2ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, аналіз змісту позовних вимог та суб`єктивного складу свідчить, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першоїстатті 231 ГПК України у редакції ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак,з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 593/793/14-ц.

За таких обставин суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки правовідносини в цій справі виникли щодо земельної ділянки, яка використовується відповідачем для здійснення підприємницької діяльності а тому спір слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати підлягає закриттю.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши надані сторонами докази, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як відповідачем доведено суду факт того, що він є фізичною особою-підприємцем, та здійснює на спірній земельній ділянці господарську діяльність, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст..ст. 255,260,261 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження у справі Харківської міської ради (м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ч. 2 ст.261, ст.354 ЦПК України.

Головуючий суддя О.П. Шарко