Справа №949/1109/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

за участю адвоката Бурми О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області та просить розірвати з 03 березня 2020 року договір оренди землі, укладений 28 листопада 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області та ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області від 06.11.2000 року, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_2 .

Крім того, просить судові витрати, пов`язані із розглядом справи у суді покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області та ним укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером :04:006:0021, яка розташована на території Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області. Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області наказом №1554 від 02 квітня 2020 року (отриманий 12 квітня 2020 року), на його звернення від 28 лютого 2020 року (отримане 03 березня 2020 року) щодо розірвання договору оренди, його повідомлено про те, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області №17-2571/16-18-СГ від 19 жовтня 2018 року дана земельна ділянка переведена в категорію землі житлової та громадської забудови і розпорядження нею здійснює Дубровицька районна державна адміністрація. Про зміну розпорядника даної земельної ділянки, до його звернення про розірвання договору оренди, він не повідомлявся. У зв`язку із цим, 13 квітня 2020 року йому на адресу Дубровицької районної державної адміністрації скерований лист про розірвання договору оренди даної земельної ділянки з 28 лютого 2020 року, тобто з моменту подання вказаної заяви до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області. До цього часу рішення про розірвання договору оренди землі не прийняте. Пунктом 38 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, серед іншого, за взаємною згодою сторін. На даний час він не має змоги виконувати істотні умови даного договору, в частині сплати орендної плати, розмір якої постійно міняється, у зв`язку із зміною коефіцієнтів індексації. Зазначеною земельною ділянкою він не користується з 01 січня 2019 року, так як не має можливості сплачувати орендну плату, у зв`язку із чим і звернувся до відповідача з проханням розірвати договір оренди землі. Неприйняття рішення про розірвання даного договору оренди призводить до фактично безпідставного нарахування орендної плати, що, у свою чергу, породжує заборгованість з її сплати та спричинить вкрай негативні наслідки для нього та його сім`ї. Підстави припинення договору оренди землі передбачені Законом України "Про оренду землі" та ЦК України. Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору. Спірним договором оренди землі передбачене право одностороннього розірвання договору, зважаючи на неможливість виконання ним істотних умов даного договору, в також вжиття вичерпних заходів до його розірвання, вважає, що є достатні законні підстави для його розірвання в судовому порядку.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області скористався своїм правом та у встановлені судом строки подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Зокрема, відповідач у відзиві зазначив, що на вимогу однієї сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 ЗУ "Про оренду землі" та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря, орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань. Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору. Пунктом 39 договору оренди землі від 28 листопада 2018 року передбачено, що розірвання даного договору в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: відмова орендаря від зміни орендної плати у зв`язку із зміною коефіцієнтів індексації або нормативної грошової оцінки земельної ділянки; погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан. Отже, сторонами договору узгоджено, що одностороннє розірвання договору допускається лише у двох конкретних випадках, тобто даний перелік визначений у абзаці 2 п. 39 договору є вичерпним. Тому позивачем не підтверджено існування хоча б однієї умови передбаченої договором оренди землі від 28 листопада 2018 року, необхідної для розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, а тому позовна вимога про розірвання договору оренди землі не підлягає до задоволення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бурма О.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задоволити.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Накопалов Є.О. у судовому засіданні пояснив, що заперечує позовні вимоги в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року між орендодавцем Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області в особі начальника Головного управління Мигаля Р.В. та орендарем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець на підставі протоколу земельних торгів (аукціону) від 28 листопада 2018 року надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером :04:006:0021, яка розташована на території Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.6-8).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.9), вказаний договір оренди землі від 28 листопада 2018 року зареєстрований 13 лютого 2019 року.

При цьому, згідно вказаного витягу орендодавцем є Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, а орендарем - ОСОБА_1 .

У відповідності до пунктів 9 - 11 договору оренди землі від 28 листопада 2018 року річна орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на відповідний рахунок організатора земельних торгів (р/р 0301, МФО 820172, код ЄДРПОУ - 39768252, одержувач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області) у розмірі 163170,84 грн., що становить 8,12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не пізніше 3-ох банківських днів з дня укладення відповідного договору.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюється під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата за земельні ділянки державної та/або комунальної власності, набуті в оренду за результатами земельних торгів вноситься за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України на розрахунковий рахунок Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області. Даним договором не передбачається передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати.

Так, 03 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області із заявою про припинення дії вищевказаного договору оренди землі та його розірвання, так як він не має змоги виконувати істотні умови договору, зокрема в частині сплати орендної плати, розмір якої постійно міняється у зв`язку із зміною коефіцієнтів індексації (а.с.12).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №1554 від 02 квітня 2020 року (а.с.11) відмовлено ОСОБА_1 у розірванні договору оренди земельної ділянки, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області та ОСОБА_1 28 листопада 2018 року у зв`язку з тим, що відповідно до вимог ст. 122 ЗК України Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області не є розпорядником даної земельної ділянки, оскільки відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-2571/16-18-СГ від 19 жовтня 2018 року дана земельна ділянка переведена в категорію землі житлової та громадської забудови і розпорядження нею здійснює Рівненська районна державна адміністрація.

В даному випадку суд звертає увагу на той факт, що причиною відмови позивачу у розірванні договору оренди землі від 28 листопада 2018 року відповідачем у вказаному вище наказі значиться переведення орендованої позивачем земельної ділянки в категорію житлової та громадської забудови та розпорядження нею Рівненською районною державною адміністрацію на підставі наказу відповідача, який датований 19 жовтням 2018 року, що, відповідно, передує даті укладення договору оренди землі з позивачем.

Вказаний факт суд розцінює як безпідставність зазначених мотивів та формальний підхід до вирішення питання припинення дії договору про оренду землі від 28 листопада 2018 року.

У зв`язку із встановленим, суду є незрозумілою та обставина, яким чином та на яких законних підставах відповідач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, зважаючи на наказ №17-2571/16-18-СГ від 19 жовтня 2018 року,не будучи розпорядником орендованої ОСОБА_1 земельної ділянки, укладає з останнім 28 листопада 2018 року договір оренди землі.

Вказана обставина не була встановлена в ході судового розгляду справи, оскільки представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області не зміг пояснити та належно обґрунтувати свої заперечення щодо позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 13 квітня 2020 року із вимогою про вирішення питання про припинення дії договору оренди землі від 28 листопада 2018 року та його розірвання також звертався із заявою до Дубровицької районної державної адміністрації (а.с.15).

З отриманих від Дубровицької районної державної адміністрації відповідей (а.с.13-14, 16, 18) вбачається, що відповідно до пункту 36 договору оренди землі, який був наданий ОСОБА_1 для огляду, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі зміни орендодавця сторони можуть за взаємною згодою внести зміни до укладеного договору оренди землі, які стосуються нового власника ділянки.

Новий власник земельної ділянки, щодо якої оформлено договір оренди, одночасно з отриманням права власності на землю, отримує також права та обов`язки попереднього власника за чинними договорами оренди ( ч. 1 ст. 148-1 ЗК України).

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку не є підставою для зміни умов або припинення договору. Такі обставини матимуть місце, тільки якщо це передбачено договором оренди земельної ділянки (ст. 32 Закону від 06.10.1998 року №161-ХІV "Про оренду землі".

Крім того, ст. 148-1 ЗК України передбачено добровільність та взаємне бажання сторін вносити зміни до укладеного раніше договору оренди землі із зазначенням інформації про нового власника ділянки.

Таким чином, якщо в умовах договору оренди земельної ділянки прописано, що зміна орендодавця не є підставою для внесення змін або припинення договору, то укладати додаткову угоду, де буде вказано нового орендодавця, немає необхідності. В договорі від 28 листопада 2018 року такий пункт не передбачено. Крім того, Дубровицька райдержадміністрація, як можливий розпорядник земельної ділянки, бажає укласти таку угоду.

Цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0021 згідно пункту 16 договору оренди землі - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. В своєму наказі від 02 квітня 2020 року №1554 "Про відмову у розірванні договору оренди землі" Головне управління держгеокадастру у Рівненській області вказує, що цільове призначення згаданої земельної ділянки змінилось на - землі житлової та громадської забудови. Однак згідно публічної кадастрової карти України, в розділі Інформація про ділянку з кадастровим номером :04:006:0021 вказано її цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Отже, на підставі вищенаведеного, Дубровицька районна державна адміністрація звернулась з листом до головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 07 травня 2020 року №227/01.47 для отримання всіх необхідних документів для внесення змін до договору оренди землі від 28 листопада 2018 року (належним чином завірену копію договору, наказ про зміну цільового призначення земельної ділянки, копію технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та ін.) стосовно орендодавця договору оренди землі та цільового призначення земельної ділянки.

Так, до Дубровицької райдержадміністрації надійшов лист Головного управління держгеокадастру у Рівненській області від 09 червня 2020 року №14-17-0.3-3014/2-20, до якого не було додано жодного з документів, які просила надати Дубровицька райдержадміністрація.

При цьому, Дубровицька райдержадміністрація зазначила, що копії вищезазначених звернень було передано до Центру надання адміністративних послуг Дубровицької райдержадміністрації з метою детального вивчення питання та, за потреби, внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині реєстрації права власності держави в особі Дубровицької райдержадміністрації. Лише після вчинення вищеназваних дій, Дубровицька райдержадміністрація вважатиметься належним розпорядником земельної ділянки, про яку йшла мова у заяві ОСОБА_1 .

Отже, із зазначеного слідує, що ні на момент укладення договору оренди землі від 28 листопада 2018 року, ні на момент звернення позивача до суду для захисту своїх прав та інтересів, Дубровицька райдержадміністрація не мала відношення до землі, яка була передана позивачу в оренду.

Будь-яких доказів протилежного, стороною відповідача надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини щодо оренди землі, є Закон України "Про оренду землі".

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч. 1 статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Аналогічна норма закріплена і в ст. 31 Закону України "Про оренду землі".

Частинами 3 та 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначенихЗемельним кодексом Українита іншими законами України.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою, як визначено ч. 2 ст. 25 вказаного Закону.

Отже, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 20 січня 2016 року № 6-1998цс15 та № 6-1980цс15.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін.

Одним із основних обов`язків орендаря відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" є своєчасне внесення орендної плати.

За приписами п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: "враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду України не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність".

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: "у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зістаттею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки, а тому суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню вимога по достроковому розірванню договору оренди.

Як визначено ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на підставі принципів змагальності та диспозитивності сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінюючи докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :04:006:0021, укладений 28 листопада 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області в особі начальника Головного управління Мигаля Р.В. та ОСОБА_1 необхідно розірвати через істотні порушення умов договору.

При цьому слід наголосити на тому, що у відповідності до ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюються або припиняються з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже, позовні вимоги в частині розірвання вищевказаного договору оренди землі з 03 березня 2020 року задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4895,20 грн., (квитанція №24 від 23.09.2020 року та квитанція №33 від 05.10.2020 року) понесені позивачем, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 31, 32 ЗУ "Про оренду землі", ст.ст. 651, 653 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про розірвання договору оренди землі задоволити частково.

Розірвати договір оренди землі, укладений 28 листопада 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області та ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області від 06.11.2000 року, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області () на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4895,20 грн. (чотири тисячі вісімсот дев`яносто п`ять гривень двадцять копійок), сплаченого при подачі позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 13 вересня 2021 року.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко