Справа № 265/3887/21
Провадження № 2-п/265/33/21
У Х В А Л А

13 вересня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення суду від 2 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів за договором та пені, третя особа: ОСОБА_4 ,

за участі представника заявника - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_3 ,

представника позивача - Царьової О. С. ,

3-ї особи - ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 2 серпня 2021 року, ухваленим за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів за договором та пені, заявлені позовні вимоги судом були задоволені в повному обсязі шляхом розірвання договору поставки товару № 1178 від 4 березня 2021 року, який був укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та зі стягненням з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 11749 грн., пені в сумі 587,45 грн., а всього - 12336,45 грн., а також зі стягненням з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 908 грн.

28 серпня 2021 року до суду надійшла заява від представника ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення суду від 2 серпня 2021 року, обґрунтовуючи подану заяву тим, що розгляд справи відбувався без участі відповідачки, яка через поганий стан здоров`я не мала об`єктивної можливості вчасно звернутись до представника, тому відзив на позовну заяву було подано суду пізніше передбаченого строку. Вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки докази, направлені до суду разом із відзивом не були досліджені судом та мають суттєве значення. Щодо поважності причин неявки ФОП ОСОБА_2 вказував, що вона є літньою людиною, інвалідом 2 групи безстроково з 2014 року, внаслідок чого майже не має можливості самостійного пересування, тому підприємницьку діяльність веде через свого представника. На початку липня 2021 року ОСОБА_2 лише надіслала поштою документи з суду своєму представнику з метою представництва її інтересів у суді. Також додавав, що сума грошових коштів, сплачених 4 березня 2021 року ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_2 є такими, що відповідають операції з повернення таких грошових коштів на користь клієнта ще 5 березня 2021 року, тому невідомо чому позивач наполягає на повторному поверненні грошових коштів з нарахуванням штрафних санкцій. Тільки 23 липня 2021 року він отримав від АТ «Приватбанк» відповідь про те, що грошові кошти, що були сплачені позивачем 4 березня 2021 року були повернуті за заявою. А вже 31 липня 2021 року представником відповідача направлено відзив. Вважав, що неможливість подання відповідачкою відзиву до засідання по справі були викликані об`єктивними обставинами. Також представник відповідачки зазначав, що про існування договору поставки із позивачем та ФОП ОСОБА_2 відповідачці було невідомо, оскільки такий договір від імені ФОП ОСОБА_2 укладено ОСОБА_7 , який раніше був директором магазину меблів «Комфорт» по пр. Перемоги 14 , та яким не було договір передано відповідачці. Додавав, що в результаті проведення 9 березня 2021 року в магазині меблів « Комфорт » контрольної перевірки інвентаризації було виявлено значну нестачу товару та виявлено ознаки привласнення грошових коштів директором магазину, ОСОБА_7 . З огляду на це 20 березня 2021 року за вказаним фактом подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК та відкрито кримінальне провадження №0000185 від 24 березня 2021 року. Зазначав, що спірна сума грошових коштів, внесена позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_2 була перелічена банком 5 березня 2021 року об 6:40 год. Однак вказані грошові кошти в сумі 11749 грн. були повернуті на інший картковий рахунок за заявою до банку про повернення таких грошових коштів. Отже, за відсутності передоплати товару, виникнення обов`язку з його поставки не виникло, а договір поставки товару було розірвано за ініціативи замовника. Тому ФОП ОСОБА_2 не мала умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами, що належать позивачеві, та на невиконання договору з поставки товару. Таким чином позовні вимоги ОСОБА_6 не можуть підлягати задоволенню. На підставі переліченого просив суд зупинити виконання заочного рішення від 2 серпня 2021 року на час розгляду заяви про перегляд такого заочного рішення, яке просив суд переглянути та скасувати, а також призначити справу № 265/3887/21 для розгляду в загальному позовному провадженні.

Від представника позивача, адвоката Царьової О. С., надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення від 2 серпня 2021 року, де вона вказувала, що відповідач був повідомлений належним чином про день та час слухання справи, оскільки судові повістки були ним отримані вчасно. Також до заяви ОСОБА_1 не додано жодного об`єктивного доказу про відсутність провини з боку відповідачки щодо не отримання позивачем товару або неповернення позивачу грошових коштів, а договір поставки із ОСОБА_3 укладав представник відповідачки, ОСОБА_7 , тому правовідносини щодо нестачі товару ФОП ОСОБА_2 не стосуються вказаного спору. Тому скасування рішення суду за відсутності факту істотності обставин буде порушенням принципу юридичної визначеності. На підставі викладеного просила суд залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення суду від 2 серпня 2021 року по справі № 265/3887/21.

Представник заявника, ОСОБА_1 , підтримуючи доводи, викладені ним у заяві про перегляд заочного рішення від 2 серпня 2021 року, просив суд скасувати вказане рішення, призначивши справу до судового розгляду в загальному провадженні. Додатково вказував, що ФОП ОСОБА_2 є потерпілою особою, бо з її карткового рахунку грошові кошти в сумі 11749 грн. позивача були перераховані на інший рахунок за заявою клієнта про повернення коштів, тому у неї немає обов`язку з повернення цих коштів позивачу. Вказував, що наразі відкрите кримінальне провадження за фактом протиправних дій колишнього директора магазину «Комфорт» по пр. Перемоги 14 в м. Маріуполі .

Позивач, ОСОБА_3 , в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_1 , вказував, що він із ним зустрічався ще до моменту подачу даного позову до суду, оскільки спілкувався із ним за даним фактом у поліції, де повідомив ОСОБА_1 обставини справи по договору поставки від 4 березня 2021 року.

Представник позивача, адвокат Царьова О. С., підтримуючи подані нею письмові заперечення, вказувала, що грошові кошти, переведені дружиною позивача на рахунок відповідачки на виконання умов договору поставки від 4 березня 2021 року були зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_2 лише 9 березня 2021 року, тому не могли бути повернуті позивачу 5 чи 6 березня 2021 року. Крім того взаємовідносини між ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_2 не стосується виконання відповідачкою умов договору поставки від 4 березня 2021 року.

Третя особа, ОСОБА_4 , підтримуючи доводи позивача, вказувала, що факт отримання ФОП ОСОБА_2 грошових коштів 9 березня 2021 року в сумі 11749 грн. підтверджується випискою з її карткового рахунку в банку, а ОСОБА_1 навпаки не доведено повернення таких коштів ані їй, ані ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 2 серпня 2021 року не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. При цьому учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що представник ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , подав заяву про скасування заочного рішення 28 серпня 2021 року, тобто протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення судом по справі № 265/3887/21, то відповідачем не було пропущено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення від 2 серпня 2021 року.

На підставі ч. 1 ст. 288 ЦПК заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За ч. 3 ст. 287 ЦПК у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Суд за матеріалами справи встановив, що ФОП ОСОБА_2 була повідомлена за зареєстрованим місцем проживання відповідачки про час та місце розгляду справи, що був призначений судом по вказаній справі на 13 липня 2021 року об 11-00 год. та на 2 серпня 2021 року об 9-00 год. належним чином та завчасно (за 43 дні до першого засідання та за 11 днів до другого засідання відповідно).

Таким чином є сумнівними доводи представника ФОП ОСОБА_2 про неможливість реалізувати відповідачкою прав, наданих ЦПК, для звернення до суду із запереченнями на позов ОСОБА_3 внаслідок наявності у неї 2-ї групи інвалідності з 2014 року, оскільки жодних клопотань суду про відкладання розгляду справи остання не надавала, про поновлення строку для подання відзиву не заявляла та не наводила таких підстав для поновлення строку на подання відзиву, як у своїй заяві про перегляд заочного рішення по справі від 2 серпня 2021 року навів її представник.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 не було доведено в суді те, що відповідачка не з`явилась у судове засідання чи не повідомила про причини своєї неявки з поважних причин, а також не подала відзив на позовну заяву до суду вчасно з об`єктивних підстав.

Крім того суд вважає, що докази, на які посилалась сторона відповідача, обґрунтовуючи необхідність переглянути заочне рішення суду від 2 серпня 2021 року, не мають за ч. 1 ст. 288 ЦПК істотного значення для правильного вирішення справи, з огляду на наступне вмотивування.

Так відомості з ЄРДР, надані суду представником ФОП ОСОБА_2 , свідчать про те, що 24 березня 2021 року до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_1 за ознакою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК, за фактом привласнення грошових коштів, належних ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , який був працівником крамниці «Комфорт» по пр. Перемоги 14 в м. Маріуполі на підставі трудового договору від 16 грудня 2020 року, укладеного із таким ФОП.

Натомість, суд зазначає, що вказана інформація не спростовує факт укладання між сторонам по справі договору поставки № 1178 від 4 березня 2021 року, а навпаки підтверджує наявність повноважень у ОСОБА_7 на укладення такого договору від імені ФОП ОСОБА_2 .

До того ж факт привласнення грошових коштів, належних ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_7 не стосується предмету доказування по справі за даним позовом ОСОБА_3 .

При цьому суд зазначає, що письмова форма договору вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене квитанцією у відповідній платіжній системі.

Відтак, оскільки саме підприємство визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, то недотримання уповноваженими працівниками вимог законодавства не може свідчити про недотримання сторонами умов договору.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 463/5896/14-ц.

Відповідно до відповіді АТ «КБ «Приватбанк» від 23 липня 2021 року на звернення ФОП ОСОБА_2 від 8 липня 2021 року вбачається, що грошові кошти у сумі 11749 грн. були повернуті на картковий рахунок НОМЕР_1 .

На підставі виписки по рахунку НОМЕР_2 ритейлеру «Мебельний ринок» (термінал S1MR0BBV) ФОП ОСОБА_2 , розташованого по пр. Перемоги 14 в м. Маріуполі , вбачається, що 4 березня 2021 року об 16-36 год. з карти НОМЕР_3 за кодом авторизації 801111 та зовнішнім RRN 68 відбулось надходження грошових коштів у розмірі 11749 грн., а 5 березня 2021 року об 0-00 год. за кодом авторизації 801111 та зовнішнім RRN 68 відбулось списання грошових коштів у розмірі 11749 грн. на карту НОМЕР_4 .

Суд вказує, що належність дружині позивача, ОСОБА_4 , картки № НОМЕР_3 та проведення нею оплати 4 березня 2021 року за кодом авторизації 801111 та зовнішнім RRN 68 на рахунок ФОП ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 11749 грн. через термінал АТ «КБ «Приватбанк» № S1MR0BBV було підтверджено матеріалами справи, зокрема, випискою з карткового рахунку третьої особи в ПАТ «ПУМБ», з якого вбачається зарахування 11749 грн. за операцією покупки через термінал «Мебельного ринку».

Натомість, доказів проведення операції зі списання грошових коштів у розмірі 11749 грн. за кодом авторизації 801111 та зовнішнім RRN 68 через термінал АТ «КБ «Приватбанк» № S1MR0BBV Мебельного ринку по пр. Перемоги 14 в м. Маріуполі об 0-00 год. 5 березня 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 чи будь-якою особою за їх дорученням не було добуто, так само як й доказів належності карти № НОМЕР_4 стороні позивача чи його рідним.

В той же час згідно із відомостями з ПАТ «Банк Восток» від 6 вересня 2021 року вбачається, що картка № НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , який має рахунок у такому банку № НОМЕР_5 , саме на рахунок якого й було списано грошові кошти у розмірі 11749 грн. з рахунку ФОП ОСОБА_2 .

Суд на підставі переліченого зауважує, що за відсутності доказів повернення позивачу грошових коштів, сплачених ним за умовами договору поставки № 1178 від 4 березня 2021 року, доводи представника відповідачки щодо розірвання такої угоди не є слушними, так само як й посилання ОСОБА_1 на те, що відповідачка не була обізнана про існування такого договору, оскільки взаємовідносини між ФОП ОСОБА_2 та найнятими нею працівниками не можуть впливати на виконання укладених від її імені цивільних договорів.

Отже, суд, за відсутності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, враховуючи положення ч. 1 ст. 288 ЦПК, дійшов висновку про необхідність залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення суду представника ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином суд, встановивши, що посилання ОСОБА_1 на обставини, які заявник вважав такими, що впливатимуть на необхідність перегляду заочного рішення, не знайшли свого підтвердження під час вирішення відповідної заяви, поданої в інтересах ФОП ОСОБА_2 , дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення суду 2 серпня 2021 року по справі № 265/3887/21 не підлягає задоволенню.

Крім того суд зауважує, що вимоги ОСОБА_1 щодо необхідності зупинити виконання заочного рішення суду від 2 серпня 2021 року не передбачені положеннями ЦПК, зокрема, через те, що у заявника мається 30-денний термін для оскарження такого рішення суду до суду апеляційної інстанції, починаючи з 13 вересня 2021 року, тобто з постановлення ухвали про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 287, 288 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення суду від 2 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів за договором та пені, третя особа: ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення суду від 2 серпня 2021 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 вересня 2021 року.

Суддя