2/465/3512/21
У Х В А Л А

Іменем України

13.09.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року вирішено цивільну справу №755/13714/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд Франківського районного суду м. Львова.

13.09.2021 року справа передана судді Мартинишин М.О.на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2021 року

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність повернення справи, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Виконавчий напис оскаржується у судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом до стягувачів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (Постанова ВС від 14.08.2019 у справі № 519/77/18).

За загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).

Проте у справах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у позивача є право обрати альтернативну підсудність за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

На даний час практика Верховного суду, яка б містила чітке визначення поняття «місце виконання» та надала роз`яснення із застосування ч. 12 ст. 28 ЦПК України відсутня.

Поняття «місце виконання» є досить широким та включає в себе місце проживання, перебування, роботи позивача, місцезнаходження його майна (ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження). Водночас, твердження, що виконавчий напис виконується за територією знаходження приватного виконавця є хибним, оскільки приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, а не суду, що цілком узгоджується з п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3.

Відтак, позивач обирав Дніпровський районний суд м. Києва, як підсудний для даного спору, посилаючись на ч.12 ст.28 ЦПК України за місцем свого проживання( АДРЕСА_1 ).

Отже, з наведеного можна підсумувати, що Дніпровський районний суд м. Києва помилково чи неправильно направив дану цивільну справу до Франківського районного суду м.Львова.

Але за нормами ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вимоги ст.ст. 31, 32 ЦПК України, за наявності набрання ухвали законної сили спори між судами про підсудність не допускаютьсь, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання сторонами у справі, а саме позивачем ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року, без чого не можливо встановити чи набрали вказана ухвала законної сили.

Відповідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вимогами ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

За таких обставин, приходжу до висновку, що цивільну справу №755/13714/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути до Дніпровського районного суду м. Києва, для виконання вимог передбачених ч.3 ст.31 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 31, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу №755/13714/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути до Дніпровського районного суду м. Києва, для виконання вимог передбачених ч.3 ст.31 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Мартинишин