Справа № 127/2-5594/10
Провадження № 22-ц/801/1546/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 рокуСправа № 127/2-5594/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Очеретної М.Ю.,

учасники справи:

стягувач: ПАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницького регіонального управління,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», ТОВ ФК Дніпрофінансгруп,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2021 року, постановлену у складі судді Венгрин О.О., в залі суду,

встановив:

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося в суд із заявою про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.08.2010 (справа №2-5594/10) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницького регіонального управління заборгованість за кредитним договором №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008 в розмірі 181015,19 грн, 1 700,00 грн судового збору, 120,00 грн витрат на ІТЗ.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2010 (справа №2-5594/10) змінено рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.08.2010 та виключено з резолютивної частини рішення слова «в особі філії Вінницького регіонального управління». В іншій частині рішення залишено без змін.

Зобов`язання за кредитним договором належним чином відповідачами не виконано.

05.08.2020 укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank між ПАТ КБ Надра та ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ КБ Надра, перейшло до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, в тому числі щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008.

30.09.2020 укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_ blank_01 між ТОВ ФК Дніпрофінансгруп та ТОВ «Брайт Інвестмент», право вимоги відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008 перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

В матеріалах кредитної справи №15/МК/2008/02-980, яку було передано ТОВ «Брайт Інвестмент» відсутні оригінали виконавчих листів №2-5594/10 про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Надра заборгованості, що свідчить про втрату оригіналів зазначених виконавчих листів.

З посиланням на наведені обставини, ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувшись в суд із вказаною заявою просило замінити стягувача, а саме ПАТ КБ Надра на правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент», а також видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2021 року заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ КБ Надра на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчих листах у цивільній справі №2-5594/10 за позовом ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницького регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікати виконавчих листів відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у цивільній справі №2-5594/10 за позовом ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницького регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі №2-5594/10 за позовом ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницького регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення у справі не виконано, доказів про перебування виконавчих листів за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.08.2010 (справа №2-5594/10) на примусовому виконанні не надано і з 30.09.2020 на підставі договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_ blank_01 ТОВ «Брайт Інвестмент» стало правонаступником кредитора за договором №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу вказуючи на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначено, що інформація в АСВП та ЄРБ про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 відсутня і заявником не надано жодних доказів втрати оригіналу виконавчого листа.

Також із поданої заяви не вбачається яким чином та за яких обставин виконавчий лист втрачено. Звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у квітні 2021 року заявником пропущено строк для його пред`явлення до виконання і доказів поважності причин пропуску такого строку суду не надано.

З підстав викладених у апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Також не погоджуючись із вищевказаною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та у задоволенні заяви «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є аналогічними доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Додатково вказала, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим була позбавлена можливості надати докази та спростувати доводи заявника.

ТОВ «Брайт Інвестмент» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 надано відзив, у якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

19 липня 2021 року представником ОСОБА_3 надіслано на адресу суду відповідь на відзив, у якому останній просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат Горбатюк В.В. підтримали апеляційні скарги з викладених у них підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому 20.07.2021 на адресу суду надіслано заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що апеляційну скаргу останній підтримує в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.08.2010 (справа №2-5594/10) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницького регіонального управління заборгованість за кредитним договором №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008 в розмірі 181015,19 грн, 1 700,00 грн судового збору, 120,00 грн витрат на ІТЗ (а.с. 114-115 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2010 (справа №2-5594/10) змінено рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.08.2010 та виключено з резолютивної частини рішення слова «в особі філії Вінницького регіонального управління». В іншій частині рішення залишено без змін. (а.с. 144 т. 1).

20 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист за №2-5594/10.

10 вересня 2012 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного листа.

05.08.2020 укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank між ПАТ КБ Надра та ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, право вимоги до осіб, які були боржниками КБ Надра, перейшло до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, в тому числі щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008. Зазначене підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020, витягом з додатку №1 до договору №GL48N718070_blank, укладеного 05.08.2020 (а.с. 10-14, 15 т. 2)

Згідно копії платіжного доручення №1 від 06.07.2020, ТОВ ФК Дніпрофінансгруп перерахувало ПАТ КБ Надра кошти згідно протоколу №UA-ЕA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020. (а.с. 20 т. 2)

30.09.2020 укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_ blank_01 між ТОВ ФК Дніпрофінансгруп та ТОВ «Брайт Інвестмент», право вимоги відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008 перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент». Зазначене підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_ blank_01 від 30.09.2020, витягом з додатку №1 до договору №GL48N718070_ blank_01, укладеного 30.09.2020 (а.с. 16-19, 32 т. 2).

Згідно копій платіжних доручень, ТОВ «Брайт Інвестмент» перерахувало ТОВ ФК Дніпрофінансгруп кошти згідно договору №GL48N718070_ blank_01 від 30.09.2020. (а.с. 21-29 т. 2)

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі статтею 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частинами першою та п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Положенням частини третьої статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Із матеріалів справи вбачається, що зобов`язання виникло у зв`язку із кредитними правовідносинами, а саме у зв`язку із укладенням відповідного кредитного договору №55/МК/2008/02-980 від 01.08.2008.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Після набрання законної сили рішення суду підлягає виконанню сторонами справи, які набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання, зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення чи ліквідації, спадкування тощо) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Тобто, дана обставина не залежить від того чи відкрито виконавче провадження, чи ні.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі №2029/2-2180/11 (провадження №61-4475св20).

Встановивши, що ПАТ «КБ «Надра» відступило свої права вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а останнє відступило свої права ТОВ «Брайт Інвестмент» за договором відступлення прав вимоги №GL48N718070_ blank_01 від 30 вересня 2020 року, суд першої інстанції, вірно застосував наведені вище норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» та заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Також місцевий суд дійшов вірного висновку щодо задоволення заяви стягувача в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Тобто єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Згідно з частинами першою та другою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

У пунктах 44 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання через відсутність доказів поважності причин пропуску такого строку, не заслуговують на увагу, оскільки як зазначено вище, доказів передачі виконавчих листів заявнику матеріали справи не містять і інформація про перебування виконавчого листа на виконанні також відсутня.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку та видачі дубліката виконавчого документа ТОВ «Брайт Інвестмент» посилалося на те, що товариство не мало можливості раніше 30 вересня 2020 року, зокрема до відступлення прав вимоги від ПАТ «КБ «Надра» і в подальшому від «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь заявника та передачі їм кредитної справи відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_3 знати про відсутність оригіналів виконавчих листів.

Крім того, підлягає врахуванню і початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», яка розпочалася 05 червня 2015 року, відступлення прав вимоги, заміну сторони виконавчого провадження, відсутність підтвердження отримання виконавчого листа заявником, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що втрата виконавчого листа відбулася з незалежних від стягувача причин, а відтак і об`єктивність причин пропуску строку подачі його до виконання, є доведеними.

Таким чином, на думку колегії суддів, заявником зазначено достатні підстави та надано належні докази на підтвердження того, що строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений з об`єктивних поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що інформація в АСВП та ЄРБ про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника відсутня і заявником не надано жодних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, то вказані доводи не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06 (провадження №61-11034св19) вказав, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби може свідчити про те, що оригінал виконавчого документу втрачено.

Таким чином, висновки суду про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа також є вірними.

Належних і допустимих доказів на спростування вказаних висновків суду матеріали справи не містять і заявниками апеляційних скарг не надано.

Встановивши, що оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано, пропущений стягувачем строк для пред`явлення виконавчого документа поновлено, суд зробив правильний висновок про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Аналогічного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 серпня 2021 року у справі №140/343/14.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині неналежного повідомлення заявника ОСОБА_3 , то дані доводи не заслуговують на увагу, оскільки не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали суду, з огляду на наступне.

Згідно з матеріалами справи, місцевим судом вживались заходи для повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи шляхом направлення судових повісток за адресою: АДРЕСА_1 (адреса вказана скаржником у апеляційній скарзі), а також матеріали справи містять оголошення про виклик останньої.

Крім того, аргументи ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції у порушення вимог процесуального законодавства розглянув справу за її відсутності, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки заявник мала можливість надати свої заперечення на заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» у поданій апеляційній скарзі та надати відповідні докази. Натомість, заявник не навела переконливих доводів, яким чином її неявка до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ефективний доступ до правосуддя включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі "Immobiliare Saffi", заява №22774/93, п.66, ECHR 1999-У).

Відповідно до чіткої та усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін.

У рішенні «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи заяву, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував норми права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, обґрунтовано зробив висновок про те, що ТОВ «Брайт Інвестмент» є правонаступником попереднього стягувача, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини заявника і останнім з поважних причин пропущено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, при цьому рішення суду яке набрало законної сили залишається невиконаним, що порушує право останнього на справедливий судовий захист.

Доводи апеляційних скарг в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржниками характеру спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційні скарги залишені без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук