Ухвала

10 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 359/6725/19

провадження № 61-14982ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» на постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, внесення посади до штатного розпису, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» у якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просила визнати незаконним її звільнення з посади економіста з договірних питань та претензійної роботи, визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Зал офіційних делегацій» № 60/к про припинення трудового договору (контракту) від 20 червня 2019 року, поновити її на посаді економіста з договірних питань та претензійної роботи ДП «Зал офіційних делегацій», внести посаду економіста з договірних питань та претензійної роботи до діючого штатного розпису ДП «Зал офіційних делегацій» (введеного в дію 01 лютого 2019 року) з визначенням посадового окладу відповідно до колективного договору на 2013-2014 роки розділ «Оплата праці», а також стягнути з ДП «Зал офіційних делегацій» середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 278 339,35 грн, та стягнути відшкодування моральної шкоди в розмірі 201 952,20 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 - адвоката Борщика С. В. задоволено частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року скасовано та ухвалено у вказаній справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Державного Підприємства «Зал Офіційних Делегацій» № 60/к від 20 червня 2019 року про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді економіста з договірних питань та претензійної роботи Державного Підприємства «Зал Офіційних Делегацій».

Стягнуто з Державного Підприємства «Зал Офіційних Делегацій» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 271 828,00 грн, та 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

06 вересня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) Державне підприємство «Зал офіційних делегацій» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року залишити в силі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі з трудових відносин про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, внесення посади до штатного розпису, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 278 339,35 грн та моральної шкоди - 201 952,20 грн.

Отже, зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справою, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» на постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, внесення посади до штатного розпису, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат