18.08.2021 Єдиний унікальний № 371/82/21
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/392/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Марусич А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської міської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області 27 січня 2021 року із вказаним позовом звернувся позивач ОСОБА_1 та просив суд визнати:

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії 11-КВ №030002, виданий Зеленьківською сільською радою Миронівського району Київської області 20 березня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 331;

- визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,42 га за цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовував тими обставинами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження про те, все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно за заповітом.

Будучи спадкоємцем померлої, позивач належним чином оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину не мають змоги, оскільки у померлої відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки.

У судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяви, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Миронівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилася. В надісланій до суду заяві в. о. міського голови Шпиль О.В. просив розглядати справу у відсутності представника міської ради.

Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови , що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права.

Позивач звернувся за судовим захистом у зв`язку із невизнанням державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори права на отримання у власність в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на отримання у власність земельних ділянок (а.с. 17).

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 18 травня 2020 року виконавчим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 14 (а.с. 6).

Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).

До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ст. 1220 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі під номером 4, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 51).

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тому у випадку прийняття спадщини він має право отримати свідоцтво про право на спадщину на майно і права, що належали спадкодавцю за її життя, згідно заповіту.

В встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 , позивач звернувся до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

В листі від 08 грудня 2020 року №626/02-14Мироінвська районна державна нотаріальна контора Київської області відмовила у видачі позивачу Свідоцтва про право спадщину на земельну ділянку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю серії 11-КВ № 030002, що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , Зеленьківською сільською радою Миронівського району Київської області було видано 20 березня 2001 року, тобто після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , яка була спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

Спадковим майном є вищезазначені земельні ділянки.

Той факт, що померла ОСОБА_3 була матір`ю позивача ОСОБА_1 підтверджується:

- свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 09 жовтня 2020 року, актовий запис № 42 із якого вбачається, що батьками позивача були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 49);

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України).

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця.

Спадкодавець за життя мала право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та площею 0,42 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Це майно входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 .

Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивач відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1266, 1267 та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України отримала право власності на земельні ділянки.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1222, 1223, 1233, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, керуючись, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76-81, 229, 247, 258, 259, 268, 273, 354, 355, 356 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії 11-КВ №030002, виданий Зеленьківською сільською радою Миронівського району Київської області 20 березня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 331.

3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,42 га за цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук