КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/1029/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Осаулова Н.А.
Провадження № 22-ц/824/9275/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя.

Зазначив, що він перебував з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2006 року по 21 травня 2013 року. Під час перебування у шлюбі він 29 квітня 2007 року придбав автомобіль марки «Хюндай Матрікс», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований на відповідачку, однак він ним постійно користувався. Після припинення шлюбних відносин відповідачка фактично викрала автомобіль та відчужила його без його згоди за 9000 доларів США. ОСОБА_2 просив визнати автомобіль марки «Хюндай Матрікс» 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя, розподілити спільне майно подружжя, виділивши ОСОБА_1 вказаний автомобіль та стягнути з неї на його користь грошову компенсацію вартості належної йому частки автомобіля в сумі 117 000,00 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано легковий автомобіль HYUNDAI MATRIX 1493 (2008), червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя, а саме громадянина ОСОБА_2 та громадянки ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 44600,00 грн. компенсації вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля HYUNDAI MATRIX 1493 (2008), червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 997,20 грн. та 4500,00 грн. витрат понесених за проведення автотоварознавчої експертизи.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відомву у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 в посилався на те, що спірний автомобіль HYUNDAI MATRIX був відчужений без його згоди. Проте він не порушує питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. Оскільки автомобіль був проданий, суд безпідставно задовольнив позовні вимоги про стягнення половини вартості автомобіля у розмірі 44 600,00 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 17 лютого 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5 т. 1).

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 липня 2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с. 9-11 т. 1).

30 грудня 2008 року сторонами був придбаний транспортний засіб універсал легковий HYUDAIMATRIX червоного кольору, номер шасі НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.129, 130 т. 2).

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС України від 28 лютого 2020 року №31/4633, спірний автомобіль HYUDAI MATRIX, державний номерний знака НОМЕР_1 , у період з 03 лютого 2009 по 14 грудня 2013 року був зареєстрований за ОСОБА_3 . Після зняття з обліку для реалізації вказаний транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.30, 31 т. 6).

Відповідно до висновку експерта ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮрЕкс» № 41/20 від 15 лютого 2021 року, складеного на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області, середня ринкова ціна ТЗ HYUDAIMATRIX, реєстраційний № НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , станом на 14 грудня 2013 року, складає 89 200,00 грн. (а.с. 205-222 т. 6).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля HYUNDAI MATRIX 1493 (2008), червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в сумі 44600,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 ст. 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Із зазначеного слідує, що у разі відчуження чи неправомірного використання майна, суд не може застосовувати засоби для його реверсу, а може лише врахувати вартість прихованого майна при його розподілі. Якщо один із подружжя здійснив відчуження чи використав майно на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, то суд не маючи змоги застосувати поділ майна подружжя в натурі, здійснює поділ цього майна з використанням компенсаційного способу поділу.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб HYUDAIMATRIX, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , був набутий ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час перебування ними у шлюбі, а тому був їх спільною сумісною власність.

Установивши, що ОСОБА_1 відчужила вказаний автомобіль без згоди ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, яка згідно з висновком експерта становить 44600,00 грн.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що позивач мав заявляти вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, а не стягнення грошової компенсації належної йому частки автомобіля, оскільки такі посилання не відповідають вищезазначеним нормам та роз`ясненням Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.