Справа № 697/1833/21
№ пров. 2-з/697/29/2021
У Х В А Л А

13.09.2021 м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Сивухін Г.С., розглянувши, без повідомлення учасників справи, заяву директора РЛП «Трахтемирів» - Сіренка Олександра Васильовича про забезпечення позову,

ВС ТА Н О В И В :

13.09.2021 Сіренко О.В., який діє в інтересах РЛП «Трахтемирів» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив в порядку забезпечення позову про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради про затвердження документації із землеустрою і надання земельної ділянки у власність та скасування запису про державну реєстрацію прав, заборонити вчинення реєстраційних дій у тому числі заборони державному реєстратору, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1529 в адміністративних межах Бобрицької сільської ради Черкаської області (Григорівський старостинський округ, за межами населеного пункту) на території РЛП «Трахтемирів». Виконання ухвали суду покласти на відділ «ЦНАП» виконавчого комітету Бобрицької сільської ради та особисто на ОСОБА_1 - начальника вище зазначеного відділу - державного реєстратора. Попередити про кримінальну відповідальність працівників відділу «ЦНАП» виконавчого комітету Бобрицької сільської ради за невиконання даної ухвали.

В обґрунтування заяви зазначив, що 29 червня 2021 року Бобрицькою сільською радою Черкаської області за номером 12-30/VIII, було прийняте рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарств гр. ОСОБА_2 »), без розроблення самого «Проекту землеустрою…» з порушенням вимог ст. 186 Земельного Кодексу України, без погодження вище зазначеного «Проекту відводу земельної ділянки» управлінням екології та природних ресурсів при Черкаській ОДА.

30.08.2021 виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради зроблено запис про державну реєстрацію права власності та речові права за номером 43727542 стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1529 за ОСОБА_2 .

Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» є природоохоронною, науково-дослідною та еколого-просвітницькою установою, територія й акваторія якої включає природні комплекси й об`єкти, що мають особливу екологічну, історичну і естетичну цінність і які призначені для використання в природоохоронних, наукових, просвітницьких, культурних, обмежено-рекреаційних цілях і для регульованого туризму.

Відповідно до «Проекту створення РЛП «Трахтемирів» земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1529 знаходиться на території даного РЛП.

Вважає, що оскільки між сторонами виник спір, тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення майбутнього позову, забезпечення якого не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб, і в той же час дозволить своєчасно та повно захистити права Бобрицької сільської ради на землю, яка входить до складу території природно заповідного фонду України місцевого значення, а саме РЛП «Трахтемирів».

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників у справі з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Як зазначено заявником у заяві про забезпечення позову, предметом майбутнього спору є визнання протиправним та скасування рішення сільської ради про затвердження документації із землеустрою і надання земельної ділянки у власність та скасування запису про державну реєстрацію прав.

РЛП «Трахтемирів» в п. 2 заяви зазначено, що відповідно до «Проекту створення РЛП «Трахтемирів» земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1529 знаходиться на території даного РЛП, однак до матеріалів не надано належних та допустимих достатніх знаходження спірної ділянки на території РЛП, що вказує на необґрунтованість заяви.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву по суті, суд вважає, що представником РЛП «Трахтемирів» в порушення ст. 151 ЦПК України, не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, обґрунтування необхідності його застосування, не надано доказів на підтвердження наміру відповідача ОСОБА_2 порушувати права позивача, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви директора РЛП «Трахтемирів» - Сіренка Олександра Васильовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Г . С . Сивухін