Справа № 345/4636/20
Провадження № 22-ц/4808/1165/21
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Кулаєць Б.О. у м. Калуші,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому просила визнати недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з виборів управителя від 02 жовтня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 . З грудня 2019 року вона почала отримувати платіжні повідомлення з оплати житлово-комунальних послуг від невідомої їй компанії «Управляюча компанія «Комфорт-Дім».

24 вересня 2019 року вона бачила, що співвласники будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підходять до мешканців будинку і підписують якісь документи. Пізніше дізналась, що це робилось на прохання співвласників будинку, які проживають у квартирі АДРЕСА_3 відповідача ОСОБА_2 (колишнього начальника ЖЕО-1) і ОСОБА_3 (колишнього депутата міської ради м. Калуша), який проживає у квартирі АДРЕСА_4 .

29 вересня 2019 року на дверях під`їзду будинку було розміщене оголошення, що 02 жовтня 2019 року відбудуться збори мешканців будинку з приводу обрання будинкоуправителя, початок о 18.00 год. Більше повідомлень про збори не було надіслано власникам квартир, всупереч вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон №417-VІІІ).

Вважає, що процедура проведення зборів співвласників будинку та оформлення відповідного протоколу були грубо порушені, без дотримання вимог Закону №417-VІІІ, адже станом на 02 жовтня 2019 року ані ініціативної групи, якою можуть скликатися збори співвласників, ані управителя не було. Також не було проведено роз`яснювальну роботу щодо доцільності обрання форми управління, ознайомлення з проектом договору, який мав би укладатись з управителем, чисельного та поіменного обрання уповноважених для підписання договору, ніхто не повідомив за 10 днів, ні під розписку, ні рекомендованим листом співвласників, про дату і місце проведення зборів, не були підготовлені проекти необхідних документів. В протоколі невірно значиться кількість осіб, які проживають в будинку, а тому більшість співвласників квартир були свідомо та протиправно усунені від участі в прийняті рішення з важливих питань. Житлова площа квартир жодними документами не підтверджена, що впливає на розмір частки співвласників у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, відповідно і на кількість проголосувавших за рішення зборів. В протоколі стоять підписи померлих людей та людей, які на той час були за кордоном. Співвласники квартир, які підписали протокол зборів співвласників, на момент підписання і проведення зборів не мали доручення від інших співвласників квартир підписуватись в протоколі зборів (ч. 7, 8 ст. 10 Закону №417-VІІІ). Також, враховуючи дані протоколу щодо кількості присутніх на зборах, його підписали тільки 36,5% співвласників квартир. Повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, до цього часу співвласникам не надсилалося і не розміщувалося на загальнодоступному місці. До протоколу не додані на зберігання листки письмового опитування в кількості 9-ти аркушів прошнурованих, пронумерованих, зазначених в протоколі як додаток до протоколу.

Вказує, що протоколи по кожному питанню підписали також особи, які не мають права власності в будинку, відсутні в списках співвласників, не обиралися повноважними. Після підписання протоколу співвласниками квартир були зроблені дописи ручкою. В протоколі зборів співвласників навіть не вписано до питань порядку денного питання «самоуправління». В одному пункті порядку денного розглядалося по 2-3 питання, а голосувалося, як за одне.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати рішення, оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 02 жовтня 2019 року недійсним.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суд першої інстанції мотивував тим, що позовні вимоги є недоведеними.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував попередню судову практику у таких справах, зокрема, рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі №343/764/18, рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2021 року у справі №461/10978/20, обставини, встановлені якими, на думку апелянта, не потребують доказування.

Погоджується з тією обставиною, яка встановлена судом, що збори проводились без утворення ініціативної групи, однак невідомо хто із співвласників будинку ініціював проведення зборів співвласників з виборів управителя.

Апелянт стверджує, що у протокол зборів співвласників внесено тільки дані щодо 90 осіб - всього по одній особі з кожної квартири, а дані щодо інших 129 співвласників у протокол не внесено, забравши у них право на голосування. Список співвласників квартир, який доданий до протоколу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передала працівниця управляючої компанії «Комфорт-Дім» ОСОБА_10 . До протоколу не внесено дані щодо свідоцтв про право власності, що є обов`язковим. 60% співвласників не внесені у списки для голосування, в той час, як проголосувало троє померлих та ті, які знаходяться за кордоном.

Також апелянт вказала, що порушено приписи ч. 7 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки ніхто не подав пропозицію щодо кількісного та поіменного складу вибору уповноважених осіб на укладання договору з управителем, невідомо звідки взялось прізвище ОСОБА_2 , яке відсутнє у списках співвласників будинку, наданих управляючою компанією «Комфорт-Дім». Також у списках не зазначено свідоцтв на право власності на квартири в цьому будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Апелянт стверджує, що порушено її право як співвласника на ознайомлення з проектом договору з управителем та тарифами управляючої компанії «Комфорт-Дім» перед голосуванням. Вказаний договір є нікчемний, оскільки при його укладенні порушено вимоги Закону України №417-VІІІ.

Зазначає, що самозванці ОСОБА_13 і ОСОБА_14 навмисно не повідомили рекомендованим листом або під розписку співвласників будинку, коли відбудуться збори співвласників, чим порушено ч. 4 ст. 10 Закону України №417-VІІІ.

З висновком суду про те, що недотримання в повному обсязі форми протоколу та незначні порушення є формальними і не впливають на результат прийнятих співвласниками рішень, апелянт не погоджується, оскільки згідно законодавства вказана форма протоколу є імперативною.

Вказує, що відповідачі не надали жодних доказів на підтвердження того, що кількість співвласників квартир є 219 осіб і загальна площа квартир - 4462,72 кв.м. Такі дані є неправдивими, так як з іншої відповіді Управляючої компанії «Комфорт-Дім» видно, що вказані дані відрізняються, а тому неможливо спів розмірно нарахувати тарифи на послуги.

Апелянт також зазначила, що порядок денний голосуванням на зборах не затверджувався, на розгляд ставилось одразу два-три питання.

Із зазначених підстав, вважаючи, що збори проведено з істотним порушенням положень законодавства, протокол складено з численними порушеннями, апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі відзиву на позов не подали.

В засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апелянт надіслала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Відповідачі не повідомили суд про причину неявки.

З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачці ОСОБА_1 та її дочці ОСОБА_15 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2004 року належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира за адресою АДРЕСА_5 (а.с. 20).

02 жовтня 2019 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , в ході яких, зокрема, обрано форму управління будинком, визначено управителя та обрано уповноважену особу для укладення, внесення змін та розірвання договору з управителем. За результатами проведених зборів складено відповідний протокол (а.с. 5-11). Згідно вказаного протоколу по кожному питанню порядку денного «за» проголосували 85 осіб.

Позивачка у позовній заяві ствердила те, що з 24 вересня 2019 року вона бачила, що співвласники будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підходили до мешканців будинку і підписували якісь документи. Пізніше дізналась, що це робилось на прохання співвласників будинку, які проживають у квартирі АДРЕСА_3 відповідача ОСОБА_2 (колишнього начальника ЖЕКу) і відповідача ОСОБА_3 (колишнього депутата міської ради м. Калуша), який проживає у квартирі АДРЕСА_4 . А тому вважає, що оформлення протоколу зборів співвласників було заготовленим.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі в цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Враховуючи обсяг процесуальних прав та обов`язків, визначених статтями 4, 43 та 49 ЦПК України, сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. Ознаками сторін, які відрізняють їх від інших осіб, які беруть участь у справі (зокрема третіх осіб) є те, що сторони - це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом, та на сторони поширюються усі наслідки судового рішення.

Зважаючи на предмет спору - визнання недійсним рішення зборів, оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 02 жовтня 2019 року, то відповідачами за позовом ОСОБА_1 мають бути не тільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на думку позивачки організували проведення зборів співвласників, а й ті власники квартир багатоквартирного будинку, які брали участь у вказаних зборах і підписали протокол, проголосувавши за форму управління вказаного будинку із залученням управителя, визначення управителем будинку ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт Дім» та обрання уповноважених осіб для укладення договору з управителем, внесення змін та розірвання договору. Однак таких осіб позивачка не зазначила відповідачами у позові, не погодила питання із залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, як на стороні позивача, так і відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 22 січня 2020 року в справі №344/13973/17 пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі №303/2845/15-ц та від 02 жовтня 2019 року у справі №461/6793/15-ц.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини та вимоги закону, не визначився в повній мірі з характером спірних правовідносин та складом їх учасників.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості на стадії перегляду справи в апеляційному порядку вирішувати питання щодо залучення співвідповідачів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з неналежністю суб`єктного складу сторін. Наведене не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися в суд з аналогічним позовом до належних відповідачів.

Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: І.В. Бойчук

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 10 вересня 2021 року.