КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1121/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за зустрічним позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни, в якій просить суд усунути ОСОБА_1 від права на спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу якого входить двокімнатна квартира, загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на двокімнатну квартиру, загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у першій черзі.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 28.09.2020 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни про усунення від права на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Витребувано у Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни належним чином завірені копії спадкових справ № 398с/2020, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , та № 251С/2020, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.09.2020 року було частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено Державному нотаріусу Приморської Державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Одеси Міністерства юстиції України ВорсулякАсі Миколаївни здійснювати дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності на квартиру під номером АДРЕСА_2 . В решті вимог заяви відмовлено.

28.10.2020 рокуОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни, в якій просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування наданого зустрічного позову ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її бабуся ОСОБА_4 , яка була рідною сестрою ОСОБА_2 , заповіту бабуся за життя не залишила.

Незадовго після смерті бабусі, як зазначає позивач за зустрічним позовом, у лютому (орієнтовно 20-го числа) 2020 року помер син бабусі та її батько - ОСОБА_3 (племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Позивач за зустрічним позовом вказує, що батько заповіту за життя не залишив та фактично прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4 , оскільки був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою, проте, оформити спадщину за життя не встиг.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що в провадженні Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі знаходиться спадкова справа № 251с/2020 щодо майна її батька - ОСОБА_3 , до якої долучена її заява про прийняття спадщини від 14.07.2020 року та спадкова справа № 398с/2020 щодо майна її бабусі - ОСОБА_4 , до якої долучена її заява про прийняття спадщини від 20.08.2020 року.

На думку позивача за зустрічним позовом, враховуючи відсутність факту відмови її батьком від спадкування після смерті його матері - ОСОБА_4 , її батько ОСОБА_3 як єдиний спадкоємець першої черги після її смерті є таким, що фактично прийняв спадщину, але не встиг оформити її, оскільки помер.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що спадкування мало і має здійснюватись виключно в рамках спадкової справи № 251с/2020 після смерті її батька - ОСОБА_3 і питання про спадкування має вирішуватись відносно спадщини ОСОБА_3 з урахуванням спадщини ОСОБА_4 , яку він фактично прийняв та не встиг оформити.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що спадкову масу після смерті її батька - ОСОБА_3 складає двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 42,8 кв.м., житлова 28,0 кв.м.

Беручи до уваги вимоги положень ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», як зазначає ОСОБА_1 , вона подала заяву для проведення державної реєстрації права власності на вказану вище квартиру за її батьком - ОСОБА_3 , як спадкодавцем, однак рішенням № 53722044 від 21.08.2020 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Панфіловою О.І., Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської області, їй було відмовлено, з посиланням на те, що правовстановлюючі документи видані не на ОСОБА_3 , а на його мати, після якої він спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав та рекомендовано звернутись до суду.

Також ОСОБА_1 стверджує, що 17.09.2020 року Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав,оскільки вона не змогла отримати і надати оригінали документів, які б підтверджували державну реєстрацію прав її батька на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою.

У підготовчому засіданні 03.11.2020 року було прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни про усунення від права на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2021 року було витребувано з Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Загін охорони морського порту) відомості про розмір та час фактичної виплати заробітної плати, яку отримував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у період роботи в Одеській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Загін охорони морського порту) з 21.12.2012 року по 20.02.2020 року; відомості про останнє проходження та результати проходження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , медичної комісії на підприємстві Одеській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Загін охорони морського порту); чи здійснювались Одеською філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Загін охорони морського порту) виплати на поховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у разі, якщо виплати здійснювались, зазначити їх розмір та осіб, яким вони виплачувались. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відомості відносно того, чи виплачувалась допомога на поховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 27.02.1994 року), у разі, якщо допомога виплачувалась, зазначити дату, розмір та осіб, якими вона була отримана.

09.03.2021 року на виконання вимог ухвали суду Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі надіслала на адресу суду належним чином завірені копії спадкових справ № 398с/2020, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , та № 251С/2020, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

29.03.2021 року на виконання вимог ухвали суду Одеська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» надіслала на адресу суду витребувані документи.

16.12.2020 року від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яку, у підготовчому засіданні 15.02.2021 року було задоволено судом.

У підготовчому засіданні 13.05.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.06.2021 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни про усунення від права на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Продовжено розгляд справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

У судове засідання 07.09.2021 року позивач за зустрічним позовом не з`явилась, однак її представник адвокат Гофман Олександр Рудольфович надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 у судове засідання 07.09.2021 року не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи (т. 2 а.с. 29), про поважність причин відсутності суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надала.

Третя особа - Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Ася Миколаївна про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлена належним чином, у підготовчі та судові засідання не з`явилась, 25.01.2021 року представник Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі надіслав на адресу суду лист, в якому просив розглянути справу за відсутності представника Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі, заперечень щодо винесення рішення не має.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення зустрічної позовної заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 68).

Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 66), та, відповідно, є онукою ОСОБА_4 .

Згідно довідки ЖБК «Жовтневий-9» від 04.02.2020 року за № 3, ОСОБА_4 була членом ЖБК «Жовтневий-9» та володарем квартири АДРЕСА_2 . Пайовий внесок сплачено повністю. Вищевказана квартира є ізольованою та має дві кімнати. Житлова площа квартири 28,0 кв.м. Загальна площа 42,8 кв.м. Вказана квартира має підсобні приміщення: кухня, коридор, сумісний санвузол та балкон. Квартира розташована на четвертому поверсі п`ятиповерхового панельного будинку типа ТП 1-464А-2 (т. 1 а.с. 20).

Однак, державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру ОСОБА_4 здійснити не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1 а.с. 64).

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Пізніше, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1 а.с. 65).

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса надіслала суду завірені копії матеріалів спадкових справ № 398с/2020, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , та № 251С/2020, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 189-231).

Так, зі змісту витребуваної судом спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернулися її онука - ОСОБА_1 та її рідна сестра ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 219, 220).

Листом від 20.08.2020 року державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Ася Миколаївна повідомила ОСОБА_1 про те, що згідно довідки від 24 березня 2020 року №22, виданої ЖБК «Жовтневий -9», на день смерті ОСОБА_4 з нею за однією адресою був зареєстрований її син - ОСОБА_3 , який згідно статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У зв`язку з чим, вважається, що майно, що належало ОСОБА_4 згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадкоємець першої черги (ст.1261 ЦК України), та оформлення прав на зазначене майно буде здійснюватись в матеріалах спадкової справи, заведеної після його смерті.Згідно ст. 1265 ЦК України ОСОБА_1 відноситься до спадкоємців 5 черги.У зв`язку з вищевикладеним, в рамках спадкової справи №398с/2020 до майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 не має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її син - ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначене підтверджується довідкою ЖБК «Жовтневий-9» за № 21 від 24.03.2020 року (т. 1 а.с. 194).

Крім того, у судовому засіданні 14.06.2021 року в якості свідків були допитані ОСОБА_6 , яка була подругою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 колишню дружину ОСОБА_3 .

Так, свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що фактично з ОСОБА_3 у неї були шлюбні відносини. Помер ОСОБА_3 раптово, безпорадного стану у нього не було. Гроші у нього були, приблизно 50 000,00 грн. готівкою, після його смерті вона їх віддала його сестрі ОСОБА_2 . Він проживав разом з матір`ю ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 . За матір`ю - ОСОБА_4 до самої смерті доглядав її син - ОСОБА_3 , який помер на 9-ий день після смерті ОСОБА_4 . За комунальні послуги у квартирі АДРЕСА_2 , сплачувала вона - ОСОБА_6 .

Свідок - ОСОБА_5 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_3 , який помер у лютому 2020 року, повідомила про те, що за ОСОБА_4 до самої смерті доглядав її син - ОСОБА_3 . ОСОБА_3 спілкувався зі своєю донькою - ОСОБА_1 , допомагав їй матеріально, оплачував її навчання в університеті. Ніяких проблем зі здоров`ям у ОСОБА_3 не було, він ніколи не скаржився на стан свого здоров`я, та, тим більше, не перебував у безпорадному стані.

Також свідок ОСОБА_5 повідомила суд про те, що сестра ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , після його смерті, вивезла всі його речі з квартири, меблі та побутову техніку.

Крім того, зі змісту наданих суду квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що за комунальні послуги у квартирі АДРЕСА_2 сплачувала ОСОБА_6 , яка була подругою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працював в загоні охорони Одеського морського порту з 21.12.2012 року по 20.02.2020 року. За період роботи зарекомендував себе з позитивного боку. До виконання функціональних обов`язків ставився сумлінно. Ініціативний, грамотний контролер, вміло використовував теоретичні знання в процесі практичної роботи. Користувався повагою в колективі (т. 1 а.с. 82).

На виконання вимог ухвали суду по витребування доказів Одеська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» повідомила суд про те, що Одеською філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» проведено виплату допомоги на поховання ОСОБА_3 за рахунок коштів Фонду соціального страхування України у розмірі 4100,00 грн. Виплата була здійснена згідно зі ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Грошові кошти отримала ОСОБА_2 (тітка) відповідно до наданого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, номер витягу 7, дата формування 22 лютого 2020 р.

Також, Одеська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» надіслала суду довідки про доходи ОСОБА_3 , зі змісту яких вбачається, що з січня 2013 р. по грудень 2013 р. дохід ОСОБА_3 склав 26202,85 грн., з січня 2014 р. по грудень 2014 р. 51689,90 грн., з січня 2015 р. по грудень 2015 р. 64354,40 грн., з січня 2016 р. по грудень 2016 р. 83484,03 грн., з січня 2017 р. по грудень 2017 р. 101283,13 грн., з січня 2018 р. по грудень 2018 р. 112039,53 грн., з січня 2019 р. по грудень 2019 р. 131734,27 грн., з січня 2020 р. по березень 2020 р. 30063,60 грн.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер у лютому 2020 року, працював в загоні охорони Одеського морського порту з 21.12.2012 року по 20.02.2020 року, отримував заробітну плату, а також те, що виплату допомоги на поховання ОСОБА_3 за рахунок коштів Фонду соціального страхування України у розмірі 4100,00 грн. отримала ОСОБА_2 (тітка).

Таким чином, твердження ОСОБА_2 на те, що її племінник - ОСОБА_3 багато років зловживав спиртними напоями, не мав постійного доходу, а вона за свої кошти, заощадження та пенсію купувала ліки йому та його матері (своїй сестрі), надавала кошти на оплату комунальних послуг, здійснювала догляд за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , здійснювала витрати на поховання, судом до уваги не приймається, оскільки вказані твердження не тільки не підтверджені ніякими доказами, але й спростовуються матеріалами справи.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем за зустрічним позовом доведено факт постійного проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ,на час відкриття спадщини.

Таким чином, судовим розглядом вставлено, що ОСОБА_3 спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про відмову від спадщини не звертався.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268).

Однак, свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 отримати не встиг, оскільки також у лютому 2020 року помер, а відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , який звернувся з заявою про прийняття спадщини, є його донька, позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 .

Так, зі змісту витребуваної судом копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що 14 липня 2020 року (тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку) ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі.

Однак, постановою від 17.09.2020 року державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Ася Миколаївна відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, тобто не встиг за життя зареєструвати своє право власності квартиру.

Крім того, зі змісту спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого у лютому 2020 року, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі звернулась також ОСОБА_2 , яка була рідною тіткою померлого.

Однак, листом від 20.08.2020 року державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Ася Миколаївна повідомила ОСОБА_2 про те, що вона відноситься до спадкоємців другої черги, згідно ст.ст. 1266, 1262 ЦК України. У зв`язку з тим, що заяву про прийняття спадщини подано спадкоємцем першої черги, ОСОБА_2 не має право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла, оскільки подала нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не зверталася, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність реєстрації права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , призвела до неможливості ОСОБА_1 оформити свої спадкові права щодо цієї квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо.

З урахуванням викладеного, зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа N 755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.

У наданій позовній заяві позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом витрати на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача у суді представляв адвокат Гофман Олександр Рудольфович на підставі договору №04-03-2020-ПД про надання правової допомоги від 04.03.2020 року.

Разом з тим, на підтвердження обставин складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, жодних доказів надано не було, як і не було надано документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, які містяться у актах приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), оформлені у встановленому законом порядку, зокрема, квитанцій до прибуткового касового ордера, платіжних доручень з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо.

Таким чином, вимога про відшкодування судових витрат понесених на правову допомогу є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 095, 81 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Ворсуляк Асі Миколаївни про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 02 липня 2015 року Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 22.10.1996 року Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 02 липня 2015 року Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області) витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 095 (сім тисяч дев`яносто п`ять) грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Петренко В. С.