Провадження №22-ц/824/5787/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватне акціонерне товариство "Інститут репродуктивної медицини" про стягнення грошових компенсацій,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , третя особа ПрАТ "Інститут репродуктивної медицини" про стягнення грошових компенсацій, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідачів на свою користь 21 808, 30 грн. компенсації і судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що між нею та відповідачами у законному порядку було укладено договір про надання послуг сурогатного материнства від 12.06.2019 року, зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі під номером 347. Зазначає, що через халатне відношення відповідачів та приниження її честі і гідності у неї стався мимовільний викидень. Вказує, що в укладеному з відповідачами договорі, а саме в п. 3.10 розділу 3 зазначено, що "Потенційні батьки зобов`язані провести остаточний розрахунок з сурогатною матір`ю із додатковою виплатою у розмірі 100 доларів США, що на день складення договору за офіційним курсом НБУ є еквівалентом 2 629, 90 грн., які станом на день звернення до суду позивачу не виплачені. Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами договірних зобов`язань за договором про надання послуг сурогатного материнства позивач звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач просить апеляційну скаргу задовольнити, а зазначене вище рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не вирішено питання щодо того, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Зазначає, що у мотивувальній частині оскаржуваного рішення не зазначено, чому суд залишив поза увагою надані позивачем докази, які прямо та опосередковано підтверджують факт настання вагітності у позивача та набуття права на зазначені у договорі про надання послуг сурогатного материнства грошові компенсації, не надано конкретної аргументації доводам та доказам позивача.

19 березня 2021 року до Київського апеляційного суду від відповідачів надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони не погоджуючись із доводами викладеними в апеляційній скарзі, просять оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що між сторонами укладено договір про надання послуг сурогатного материнства від 12.06.2019 року, за умовами якого позивач взяла на себе зобов`язання по виношуванню та народженню дитини. Відповідно до п. 1.5 Договору повний курс ЗІВ (запліднення in vitro) та ПЕ (порожнина матки ембріонів) буде проводитись лікарями-спеціалістами клініки репродуктивної медицини приватне акціонерне товариство «Інститут репродуктивної медицини» або інший медичний заклад визначений потенційними батьками. Відповідно до п. 3.4. Договору у випадку настання вагітності сурогатної матері потенційні батьки зобов`язуються виплачувати сурогатній матері щомісячно компенсацію втрати заробітної плати та поточних фактичних виплат у розмірі 400 доларів США, що на день складання договору за офіційним курсом Національного Банку України є еквівалентом 10520 грн., до дня народження дитини або переривання вагітності за будь-яких причин. Моментом настання вагітності сурогатної матері вважається дата проведення клінікою аналізу на вагітність, в результаті якого буде виявлено вміст в крові сурогатної матері хоріонічного гонадетропіну людини (ХГЛ). Відповідно до п. 3.10. Договору у випадку необхідності переривання вагітності за медичними показниками, чи мимовільного викидня, чи завмерлої вагітності, чи народження мертвої дитини, що пов`язано з невідповідною поведінкою сурогатної матері під час вагітності, потенційні батьки зобов`язані провести остаточний розрахунок з сурогатною матір`ю із додатковою виплатою суми в розмірі 100 доларів США, що на день складання договору за офіційним курсом Національного Банку України є еквівалентом 2629,9 грн., за кожний акушерський (гестаційний) тиждень вагітності. Відповідно до п. 3.13. Договору, біологічні батьки компенсують сурогатній матері витрати понесені нею на придбання одягу у зв`язку з вагітністю або надають суму в розмірі 300 доларів США, що на день складання договору за офіційним курсом Національного Банку України є еквівалентом 7890 грн..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Правовідносини між сторонами по справі врегульовані договором про надання послуг сурогатного материнства від 12.06.2019 року. Згідно вказаного договору усі умови виплати коштів позивачу пов`язані з фактом настання вагітності.

Відповідно до п.3.4 зазначеного вище договору, моментом настання вагітності сурогатної матері вважається дата проведення клінікою аналізу на вагітність, в результаті якого буде виявлено вміст в крові сурогатної матері хоріонічного гонадотропін людини (ХГЛ), вказаний аналіз має бути проведений ПрАТ "Інститут репродуктивної медицини".

Не зважаючи на те, що згідно п. 1.5. зазначеного вище договору курс ЗІВ та ПЕ буде проводитись лікарями-спеціалістами клініки репродуктивної медицини ПрАТ "Інститут репродуктивної медицини" або іншим медичним закладом, визначеним потенційними батьками, тобто відповідачами, встановлення факту настання вагітності має право здійснювати лише ПрАТ "Інститут репродуктивної медицини" (п. 3.4 - лише особа, іменуєма в договорі як "Клініка", в той час, як згідно п. 1.5 договору Клінікою є саме ПрАТ "Інститут репродуктивної медицини").

З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи судом було витребувано у ПрАТ "Інститут репродуктивної медицини" належним чином завірену копію медичної документації, оформленої в ході проведення програми сурогатного материнства за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З наданої ПрАТ "Інститут репродуктивної медицини" інформації вбачається, що факт вагітності ОСОБА_1 вказаною кланікою встановлено не було.

Колегія суддів зазначає, що питання медичного характеру потребують спеціальних знань та виходять за межі тих знань, якими володіє суд. Позивач могла іншим чином інтерпретувати медичну документацію та доводити факт настання вагітності, який заперечується іншими учасниками справи, за допомогою представлення до суду думок, висновків, заключень, тощо відповідних спеціалістів та експертів, чого, однак, зроблено не було. Не було заявлено з цього приводу й клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Підставою для неприйняття в якості доказів результатів аналізів, проведених ТОВ "СІНЕВО Україна", є інформація вказаного товариства щодо того, що документальна ідентифікація їх клієнтів не проводиться, а відтак встановити, чи саме позивач здавала аналізи у такій клініці, є неможливим. Таким чином, оскільки позивачем не було доведено факт настання вагітності, пов`язані з цим наслідки застосовані бути не можуть, що й було констатовано судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько