Провадження № 2/225/903/2021
Справа № 225/807/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

24 вересня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

Головуючої - судді Соляник А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Саєнко О.М.,

розглянув у судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (місце знаходження: бульвар Шевченка, буд. 62, м. Маріуполь, Донецька область) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило наступне.

ТОВ «Донецькі електричні послуги» оприлюднений публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на офіційному веб-сайті: https://deу.com.ua.

За адресою: АДРЕСА_2 , де споживається електрична енергія ОСОБА_2 з ТОВ «Донецькі електричні послуги» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 .

Фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії свідчить про її приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, між позивачем та відповідачем існують зобов`язання.

Станом на 31.07.2019 року року заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 на показання засобу комерційного обліку 28204 кВт/г становить 2662,20 грн. Заборгованість виникла з огляду на відсутність оплати за період з 01.01.2019 року по 31.07.2019 pоку.

ОСОБА_2 приєдналась до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Донецькі електричні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії.

Оскільки свої зобов`язання по сплаті спожитої електроенергії відповідач належним чином не виконує, ТОВ «Донецькі електричні послуги» змушене звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та економічних інтересів.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 1 січня 2019 року по 31 липня 2019 року в сумі 2662,20 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

06.09.2021 представником відповідача ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заяву, у якому він зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 з 20 серпня 2018 року знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 та зареєстрована за іншою адресою, що підтверджується записами в паспорті громадянина України.

Крім цього. ОСОБА_2 не с власницею квартири АДРЕСА_4 .

Згідно довідки КІІ «Бюро технічної інвентаризації м.Торецька» від 01.09.2021 №271/3 станом на 31.12.2012 зазначена квартира перебуває в комунальній власності (балансоутримувач) ДКП «Дзержинсьжитломервіс».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2021 № 273157105 право власності на об`єкт - АДРЕСА_2 - не зареєстроване.

Тобто, з 20 серпня 2018 року Відповідач не мешкає в зазначеній квартирі та споживання електричної енергії нею не здійснюється. Також, представник відповідача зазначає, що доказів отримання ОСОБА_2 рахунків на оплату електричної енергії від Позивача до позовної заяви, як того вимагає п. 7 ПРРЕЕ, не надано.

Також, в позовній заяві зазначено, що за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 жодної оплати за постачання електричної енергії Відповідачем здійснено не було. Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії ОСОБА_2 не підписувалась.

Тобто, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що Відповідач ОСОБА_2 приєдналась до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (п. 7 ПРРЕЕ) та в неї виникло зобов`язання перед Позивачем щодо оплати за електричну енергію.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав, визначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, однак про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11,2017 №2189- VIII до комунальних послуг, зокрема, відносяться послуги з постачання та розподілу електричної енергії.

Згідно ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, ТОВ «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

На виконання Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019-УІП вертикально інтегрованими суб`єктами господарювання було створено відповідні суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, відповідно до вимог постанови НКРЕКП від 27.12.2017 № 1469 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу», та які упродовж двох років виконують функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.

Відповідно до ч.2 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019- VIII межі території здійснення діяльності постачальника універсальних послуг визначаються в умовах конкурсу. У межах території здійснення діяльності одного постачальника універсальних послуг не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг.

Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», ТОВ «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ», яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги на території Донецької області, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (правонаступник ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО»).

При цьому Універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим споживачам (фізичним особам, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», на всій території України (п. 93 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).

У Донецькій області єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ».

Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником - ТОВ «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ».

У відповідності до п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

В статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 с. 634 ЦК України).

Публічний договір розміщується на відповідному сайті або іншим шляхом, доступним до будь- якого покупця товарів і споживача послуг. Він містить загальні умови купівлі-продажу товару, робіт, послуг, які є однаковими для всіх покупців і споживачів. Безпосередньо предмет договору, сам вид товару (послуг), їх кількість можуть оформлюватися шляхом подання відповідної заяви - приєднання. Прийняття та підтвердження такої заяви є невід`ємною частиною (обов`язковою умовою) публічного договору. Роблячи відповідну заявку на купівлю товару (послуги) і здійснюючи відповідну оплату в спосіб, передбачений публічним договором, покупець (споживач послуги) фактично акцептує умови публічного договору. Таким чином, укладення договору відбувається шляхом загальнодоступної публікації публічного договору (оферти) з боку продавця товару (послуг) і згоди на такі умови з боку покупця через вибір товару (послуг) та оплати.

Відповідно до п.7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З урахуванням вказаного, суд приходить до переконання, що матеріалами справи спростовано доводи, на які посилається позивач ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" як на підставу вимог.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (рішення у справі «Краска проти Швейцарії»).

Докази постачання електричної енергії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» адресою: АДРЕСА_2 саме ОСОБА_2 за спірний період (з 01.01.2019 по 31.07.2019), електроспоживання, надання рахунків на його оплату та їх оплата відповідачкою ОСОБА_2 , які б у встановленому порядку підтверджували правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією, в матеріалах справи відсутні.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції від 01.01.2019, який діяв на час виникнення спірних правовідносин), передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 20 серпня 2018 року знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 та зареєстрована за іншою адресою, що підтверджується записами в паспорті громадянина України (а.с.62)

Крім цього. ОСОБА_2 не с власницею квартири АДРЕСА_4 , право власності на квартиру за нею не5 зареєстроване, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №273157105 від 03.09.2021 (а.с.84)

Згідно довідки КІІ «Бюро технічної інвентаризації м.Торецька» від 01.09.2021 №271/3 станом на 31.12.2012 зазначена квартира перебуває в комунальній власності (балансоутримувач) ДКП «Дзержинсьжитломервіс» (а.с.83)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2021 № 273157105 право власності на об`єкт - АДРЕСА_2 - не зареєстроване (а.с.84)

Відповідно до повідомлення КП «Торецьккомсервіс» №13/158 від 24.09.2021, згідно карткового обліку за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.01.2019 по 01.05.2019 зареєстрованих осіб немає.

Тобто, з 20 серпня 2018 року Відповідач не мешкає в зазначеній квартирі та споживання електричної енергії нею не здійснюється.

За період з 01.01.2019 по 31.07.2019 жодної оплати за постачання електричної енергії Відповідачем здійснено не було. Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії ОСОБА_2 не підписувалась. Доказів отримання ОСОБА_2 рахунків на оплату електричної енергії від Позивача до позовної заяви, як того вимагає п. 7 ПРРЕЕ, не надано.

З огляду на вказане, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_2 є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в суді позивачем не доведений той факт, що ОСОБА_2 в період з 1 січня 2019 року по 31 липня 2019 року була споживачем послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_2 та користувалася ними.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивачем не підтверджено право вимагати від ОСОБА_2 виконання боргового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (місце знаходження: бульвар Шевченка, буд. 62, м. Маріуполь, Донецька область) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення виготовлений у встановлений ч. 6 ст. 259 ЦПК України строк.

Суддя А.В.Соляник