Справа № 149/1885/20
Провадження №2/149/25/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
14.09.2021 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Павлюк О. О.
за участі секретаря Зоріної О. Г.
відповідача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Юрчишина Ольга Петрівна, про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, визнання права власності та витребування майна
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Юрчишина Ольга Петрівна, про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, визнання права власності та витребування майна.
18.08.2021 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області було ухвалено рішення у вказаній справі, яким позовні вимоги було задоволено частково та питання щодо судових витрат ухвалено вирішити відповідно до ст. 246 ЦПК України за клопотанням сторін.
14.09.2021 від відповідача ОСОБА_1 надійшло письмове заперечення щодо заяви про стягнення судових витрат, в якому він просив відмовити в задоволенні заяви про стягнення з нього судових витрат,оскільки позивачем не подано разом із позовною заявою доказів на підтвердження понесених нею судових витрат, а представником позивача у своїй заяві не обгрунтовано того, у чому саме полягають поважні причини неподання доказів про витрати разом із позовною заявою. Крім того, зазначає, що позивач на підтвердження своїх вимог не надала суду договору із адвокатом про надання їй правової допомоги у даній справі, який є єдиною підставою для сплати адвокату гонорару. Також зазначає, що суд фактично відмовив в позовних вимогах, які були заявлені до нього, тому підстав для стягнення судових витрат немає.
В судовому зсіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав свої письмові заперечення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяви про ухвалення додаткового рішення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Судові витрати згідно зі ст. 133 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судув своїй постанові від 23.11.2020 в справі № 638/7748/18 вказав, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Так, представником позивача - адвокатом Якименком О. О. в ході розгялду справи не надавався договір про надання правничої допомоги позивачу ОСОБА_2 , в якому відповідно до ст. 137 ЦПК України належить визначити розмір гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. До заяви на підтвердження витрат на правову допомогу було додано лише квитанцію від 18.08.2021 та довідку адвоката від 18.08.2021. Водночас представник не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Інформація, яка міститься в квитанції та довідці за відсутності відповідного договору про надання правничої допомоги не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат щодо відшкодування позивачу 1/2 частини витрат зі сплати судового збору, понесених при зверненні до суду, з відповідачів.
Керуючись ст.ст. 246, 270 ЦПК України
Ухвалити додаткове рішення про судові витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 1 821,73 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 1 821,73 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 1 821,73 грн.
Решту судових витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог залишити за позивачем ОСОБА_2 .
У задоволенні решти вимог щодо розподілу судових витрат відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 17.09.2021 року
Суддя Павлюк О. О.