Справа № 342/623/21
Провадження № 2/342/537/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить: стягувати з відповідача в її користь на утримання їх неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В позові покликається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2011. Даний шлюб розірвано відповідно до Рішення Городенківського районного суду від 11.05.2021 у справі 342/365/21. Від спільного подружнього життя у них з відповідачем народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розлучення їхні діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З часу розірвання шлюбу, відповідач матеріальну допомогу дітям надає нестабільно та в недостатніх розмірах, приймаючи до уваги законодавчо встановлені мінімуми. Відповідач фізично здоровий, працездатний, він має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, однак добровільно цього не робить. Діти ростуть, розвиваються. Вони потребують збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, розвиваючої літератури. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком, однак відповідач всупереч вимогам закону не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачкою. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з даною позовною заявою.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Від відповідача, через поштове відділення, поступила заява про розгляд справи без його участі та зменшити суму аліментів, врахувати той факт, що він являється тимчасово непрацюючим.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.03.2018 виконавчим комітетом П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 24 від 15.03.2018.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.04.2013 Великокам`янською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 9 від 18.04.2013.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року по справі № 342/365/21 (провадження 2/342/422/2021) розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 05 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 05.03.2011.

З довідки № 550, виданої 27.05.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані в АДРЕСА_1 .

Відповідачем не заперечується той факт, що діти проживають біля позивачки.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Судом встановлено, що рішенням Городенківського районного суду шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак в поданій до суду заяві просить зменшити суму аліментів, врахувати той факт, що він являється тимчасово непрацюючим. Відповідачем надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платника податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 26.08.2021 з яких слідує, що за перший квартал 2021 року по 1 квартал 2021 року інформація про його доходи відсутня, та довідку № 972-28.2/22-21 від 18.08.2021 Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості про те, що він не перебуває на обліку в єдиній інформаційно - аналітичній системі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції як безробітний станом на 19.08.2021.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який становить з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2021 року не може бути менший, ніж 960,50 грн. та на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року не може бути меншим ніж 1197,50 грн.

Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги те, що відповідач просить врахувати той факт, що він являється тимчасово непрацюючим, відсутність доказів про розмір отримуваного відповідачем доходу (заробітку), суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 02.06.2021, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 211, 247, 258, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів на утримання дітей розпочати з 02.06.2021 і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Суддя: Гайдич Р. М.