Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/638/21
Номер провадження: 2/511/322/21
08 вересня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Теренчук Ж. В.,
секретаря - Ніколас С.О.,
за участю представника позивача - Кравчук В.В. ,
третьої особи - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом служби у справах дітей Роздільнянської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Свої вимоги мотивували тим, що відповідач є батьком неповнолітнього - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак свої батьківські обов`язки не виконує належним чином.
Батько неповнолітнього - відповідач по справі є громадянином Італійської Республіки та проживає за межами України, мати ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24.12.2020 року на адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення Роздільнянського районного ВДРАЦС Південного МРУЮ (м. Одеса) щодо реєстрації смерті ОСОБА_5 . При державній реєстрації смерті ОСОБА_2 також було повідомлено, що у померлої є неповнолітня дитина - син ОСОБА_4 , який залишився без батьківського піклування.
Згідно з повідомленням Роздільнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 хлопчик є їх учнем, мати померла, а батько з родиною не проживає. Рідні з боку матері від піклування над ОСОБА_6 відмовились і наказом начальника служби у справах дітей районної державної адміністрації ОСОБА_4, влаштований на тимчасове проживання до подальшого влаштування до ОСОБА_2 .
Службою у справах дітей приймались міри щодо встановлення місця знаходження та перебування відповідача ОСОБА_7 , направлялися запити до Державної прикордонної служби України, Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, однак встановити місце знаходження не представилось за можливе.
Вихованням та забезпеченням хлопчика до дня своєї смерті займалась мати, піклувалась про стан його здоров`я. З пояснень свідків службою встановлено, що батько дитини останній раз приїздив на Україну в 2016 році, однак останні роки він вихованням та утриманням дитини не займається, матеріально не допомагає.
В судовому засіданні після заміни первісного позивача його правонаступником - службою у справах дітей Роздільнянської міської ради представник позивача Кравчук В.В. позовні вимоги підтримав повністю. Суду показав, що після смерті матері неповнолітній ОСОБА_8 залишився без батьківського піклування, так як його мати померла, а батько дитини ще до смерті матері його вихованням та утриманням не займався, не цікавиться дитиною і на теперішній час. Місце його проживання та знаходження нікому із близьких родичів дитини невідомо. Тому вирішення даного питання в суді в першу чергу відповідає інтересам самої дитини, так як в нього не має доходу та коштів на утримання, дитина перебуває на вихованні у сім`ї знайомої матері ОСОБА_2 . Батько хлопчика інтересу до його життя не проявляє, мати померла.
Доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, також розглядалось на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини та було надано висновок щодо наявності всіх підстав для позбавлення ОСОБА_7 , 1945 року народження, батьківських прав відносно сина ОСОБА_8 , 2004 року народження. Тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просила задовольнити позов. Суду пояснила, що вона була знайомою матері ОСОБА_6 і їй відомо, що мати самостійно виховувала дитину. Батько дитини деякий час їй допомагав матеріально, він на той час проживав в Німеччині. Потім зв`язок з ним було втрачено, між тим, мати хлопчика встигла при житті повідомити відповідача про свою важку хворобу і просила його потурбуватися про їх дитину, після чого той взагалі змінив телефони і на зв`язок не виходив.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч. 11 ст.128 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.05.2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.08.2021 року, залучено в якості правонаступника первісного позивача - служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації за позовом Роздільнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , Роздільнянська міська рада про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - службу у справах дітей Роздільнянської міської ради. Виключено Роздільнянську міську раду з кола третіх осіб на стороні позивача, заявлених первісним позивачем, з зв`язку зі вступом у справу Роздільнянської міської ради в якості позивача.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.08.2021 року закрито підготовче судове засідання та справи призначена до судового розгляду для розгляду по суті.
Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є громадянин Італійської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 06.11.2018 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, на підставі актового запису №193 від 13.08.2004 року.(а.с.38)
Відповідно до листа Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.01.2021 року №183/54-19 в актовому записі №193 від 13.08.2004 року відомості про батька та матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказані відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.(а.с.14)
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 24.12.2020 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі актового запису №731. (а.с.35)
24.12.2020 року на адресу служби у справах дітей Роздільнянської РДА надійшло повідомлення Роздільнянського РВДАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.12.2020 року №701/68-64 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_5 . Також повідомлено, що з заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_2 , яка також повідомила, що у померлої є неповнолітня дитина, залишена без батьківського піклування - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.36)
З повідомлення Роздільнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Роздільнянської районної ради Одеської області від 28.12.2020 року №103, також встановлено, що в учня 10-Б класу ОСОБА_8 , померла мати. Батько, громадянин Італії, з сім`єю не проживає. Рідні з боку матері відмовилися від ОСОБА_6 , на даний час хлопець проживає один. 28.12.2020 року до школи не прийшов. (а.с.34)
29.12.2020 року ОСОБА_2 повідомила службу у справах дітей, що в її сім`ї мешкає дитина, яка залишилась без батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини померла. Місцезнаходження батька дитини невідоме.(а.с.33)
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 проживають: ОСОБА_2 , 1961 року народження. ОСОБА_4 , 2004 року народження. Квартира складається з однієї кімнати, кухні, сумісного санвузла, прихожої. Умови проживання добрі. Є електропостачання та водопостачання, опалення газове. Будинок облаштований необхідними меблями, побутовою технікою. В будинку чисто, тепло. Дитина має все необхідне для проживання, навчання та всебічного розвитку. (а.с.30)
Наказом начальника служби у справах дітей районної державної адміністрації від 29.12.2020 року №13-ТВ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштований на тимчасове проживання до подальшого влаштування до ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.29)
Відповідно до листа КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради від 10.02.2021 року №35, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здоров, щеплення зроблені згідно календаря щеплень. (а.с.26)
Згідно з характеристикою учня 10-Б класу Роздільнянської ЗОШ І-ІІІ ст. №4 Роздільнянської районної ради Одеської області ОСОБА_4 , 2004 року народження, хлопчик навчається у Роздільнянській ЗОШ І-ІІІ ст. №4 з другого класу. Зарекомендував себе як учень, що навчається не в повну міру своїх сил. Мати завжди приділяла належну увагу вихованню. Постійно підтримувала зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідувала батьківські збори. У грудні 2020 року мати померла і хлопець залишився без батьківського піклування. (а.с.18)
Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку №1032 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, наданим Роздільнянським РВП ГУНП в Одеській області, 18.02.2021 року надійшла заява від ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_4 , про встановлення факту того, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_3 не мешкає на території України та не приймає участі в опіці неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.17)
Згідно з листом від 04.03.2021 року №67/1909 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, про те, що в ЖЄО №1032 від 18.02.2021 року розглянуто повідомлення ОСОБА_12 . Під час проведення перевірки було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 з дня народження виховувався з матір`ю - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько ОСОБА_3 , який вказаний у свідоцтві про народження неповнолітнього, є громадянином Італійської Республіки, разом з сім`єю не проживав, вихованням сина не займався, матеріально не допомагав.(а.с.15)
15.03.2021 року ОСОБА_4 було подано заяву до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області щодо встановлення місцезнаходження батька. (а.с.9)
Відповідно до листа від 01.04.2021 року №67/2922 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, на даний час відсутні відомості щодо місця знаходження громадянина Італійської Республіки - ОСОБА_3 (а.с.8)
З наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , 2004 року народження, проживав з матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батька дитини - ОСОБА_3 , бачили останній раз в 2016 році. Зі слів ОСОБА_5 їм було відомо, що відповідач вихованням та утриманням дитини не займався, матеріально не допомагав. (а.с.19, 22)
Суд визнає письмові покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідкам достовірно відомо, що відповідач ухиляється від виховання дитини та не виконує своїх батьківські обов`язки по відношенню до своєї дитини - ОСОБА_4 , 2004 року народження.
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками.
Питання про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянуто на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 25.02.2021 року, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , 2004 року народження, на підставі ст. 164 СК України, Роздільнянська РДАЮ як орган опіки та піклування (правонаступником якої є служба у справах дітей Роздільнянської міської ради), вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , 1945 року народження, відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , 2004 року народження. (а.с.12)
Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_4 , 2004 року народження, на підставі ч.1 ст.164 СК України, так як він злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Окрім того просять стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в порядку, передбаченому ст. 183 СК України.
Дані правовідносини регулюються наступними нормами права.
За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог п.2,3 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.
Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши оцінку їх належності та допустимості, прийшов до висновку про задоволення позову в частині позбавлення відповідачів батьківських прав виходячи з наступного.
Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_7 , тривалий час не виконує батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, що свідчить про небажання відповідача приймати участь у забезпеченні дитині належних умов життя, навчання, відпочинку.
При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дитини зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).
Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави.
Відповідач ОСОБА_7 тривалий час життям дитини не цікавиться, що підтвердили в своїх в письмових поясненнях свідки, наданих суду, після смерті матері не прибув до місця проживання дитини та не виконав свої батьківські обов`язки щодо влаштування дитини по місцю свого проживання та забезпечення умов його життя та навчання, а тому дитина вимушена проживати під опікою у ОСОБА_2 , яка не є його родичкою.
Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачі можуть бути позбавлені батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини».
Про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, вказала суду і комісія Роздільнянської РДА, на якій також вирішувалось дане питання.
Тому суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_7 батьківських прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім того суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає також задоволенню, виходячи з наступного.
Суд прийшов до висновку, що на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де буде утримуватись дитина слід стягнути з відповідача аліменти на утримання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сином ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно п. 10 Постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.
Напідставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_7 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1681,60грн (840,80 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та 840,80 грн за вимогу про стягнення аліментів).
На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст. 164, 165, ч.2 ст.166, 180, 181, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд
Позов служби у справах дітей Роздільнянської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина Італійської республіки, паспорт № НОМЕР_3 , виданий Генконсульством Італії у Франкфурті-на-Майні, Німеччина 20.09.2000 року, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де буде утримуватись дитина, починаючи з моменту звернення до суду - 07 квітня 2021 року, до досягнення повноліття сином ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Допустити негайне виконання рішення у межах суми аліментів за один місяць відповідно до ст. 430 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Суддя Ж. В. Теренчук