КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8408/2021
справа №756/3115/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Яценко Н.О.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас Олександра Василівна, про визнання недійсними договорів іпотеки та відступлення права вимоги,-

встановила:

В лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про:

- визнання недійсним договору іпотеки від 28 квітня 2012 року, що укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. за реєстровим №519;

- визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 12 грудня 2019 року щодо іпотеки, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. за реєстровим №1814;

- скасування у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , та внесена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50224138 від 14 грудня 2019 року 15:20:11, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарас О.В.

Посилається на те, що є власницею вказаної квартири, проте договір іпотеки у відповідній редакції, якою забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_5 , не підписувала, не узгоджувала його істотних умов, договір не відповідає її внутрішній волі.

У зв`язку із недійсністю договору іпотеки уважає, що договір відступлення прав вимоги за ним також є недійсним.

Одночасно із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони до набрання законної сили рішенням суду у даній справі:

- ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

- державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки, визначений у Договорі іпотеки від 28 квітня 2012 року (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. 28 квітня 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за №519), проводити (здійснювати), вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна - квартири (реєстраційний номер майна: 36502945; загальна площа: 165,90 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ..

В обґрунтування заяви посилається на підстави позову та зазначає, що квартира може бути відчужена та це призведе до ускладнення захисту прав та інтересів. При цьому новий кредитор/іпотекодержатель надіслав вимогу про виконання зобов`язання та про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року заяву задоволено, постановлено заборонити до набрання законної сили рішенням суду у справі №756/3115/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. про визнання недійсними договорів іпотеки та відступлення права вимоги, а саме:

- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, (реєстраційний номер майна: 36502945; загальна площа: 165,90 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

- державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки, визначений у Договорі іпотеки від 28 квітня 2012 року (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. 28 квітня 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за № 519), проводити (здійснювати), вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна - квартири, об`єкт житлової нерухомості, (реєстраційний номер майна: 36502945; загальна площа: 165,90 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

Посилається на те, що судом не оцінено на предмет обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, не з`ясовано питання співмірності та відповідності між заявленими вимогами та заходами забезпечення. Посилається на ненадання заявником доказів на підтвердження доводів заяви та існування загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Вказує, що такі заходи забезпеченні позову повністю нівелюють його права, зазначене призводить до збитків у вигляді упущеної вигоди.

Вказує на відсутність у заяві пропозиції про зустрічне забезпечення та не вирішення цього судом, зокрема, з огляду на незадовільний майновий стан позивача.

Представником позивача ОСОБА_6 подано відзив на апеляційну скаргу. Посилається на те, що заява про забезпечення позову містить належне обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, а їх вид відповідає суті спору і має забезпечити виконання рішення суду. Заява містить пропозицію позивача щодо зустрічного забезпечення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 заперечував проти апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи убачається, що 31 серпня 2009 року між ОСОБА_9 (позикодавець) та ОСОБА_4 (позичальник) укладено договір позики на суму 58 355 000 грн.

28 квітня 2012 року та 18 вересня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено додаткові угоди щодо внесення змін у строки та суми погашення боргу за вказаним вище договором позики.

28 квітня 2012 року між ОСОБА_3 (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (іпотекодавці) укладено договір іпотеки, відповідно до якого у рахунок забезпечення позикових зобов`язань передано квартиру АДРЕСА_1 .

12 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 укладено договір відступлення права вимоги за договором позики та за додатковими угодами.

12 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки.

27 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу.

11 лютого 2021 року адвокатом ОСОБА_1 вчинено повідомлення-вимога, у якій вказує на необхідність виконати грошове зобов`язання, а у протилежному випадку іпотекодавець має намір набути право власності на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

З матеріалів справи убачається, що спір стосується захисту права власності на майно, якого позивач може бути позбавлена унаслідок застосування способів задоволення вимог кредитора на підставі правочину, який позивач оспорює.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову містить виклад детального обґрунтування та необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову повністю кореспондується викладеним підставам позову і відповідає тим діям, які кредитор/іпотекодержатель може вчинити згідно із умовами договору та вимогами закону. Тобто, спосіб забезпечення позову здатний забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і присікти дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, (реєстраційний номер майна: 36502945; загальна площа: 165,90 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 ; а також державним реєстраторам , які утворені і діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на цю квартиру, проводити (здійснювати), вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі.

Доводи скаржника в тій частині, що вжиті заходи забезпечення позову нівелюють його права, відхиляються апеляційним судом, оскільки такі заходи є тимчасовими, спрямовані на зменшення ризику відчуження спірного майна іншим особам, а також на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на цілісність і схоронність такого майна.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

В частині доводів скарги про зустрічне забезпечення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до положень статті 154 ЦПК України:

1. Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

2. Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

3. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

4. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

5. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

6. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

7. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

8. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

9. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

10. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

11. Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Із змісту заяви про забезпечення позову убачається, що позивач вказала на відсутність необхідності у зустрічному забезпеченні, оскільки спосіб забезпечення позову не здатний призвести до збитків відповідачам. Відтак зміст заяви відповідає приписам щодо вимог до неї.

Питання відсутності необхідності застосування судом зустрічного забезпечення також вирішено в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд зазначає, що підстав для врахування пункту 1 частини 3 статті 154 ЦПК України не установлено, а доказів в контексті пункту 2 частини 3 статті 154 ЦПК України не надано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова