Справа № 539/2658/21
Провадження № 2/539/932/2021
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Гусак А.О.,
представника позивача Ринденка О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач, в особі свого представника адвоката Ринденка О.А., звернувся до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_2 згідно наказу № 41-к від 10.07.15 та трудового договору №60 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 14.07.2015 року працював водієм автотранспортного засобу у позивача фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 та відповідно до наказу № 21-К від 06.05.2019 року, останній був звільнений з посади за власним бажанням.
02.07.2016 року близько 14год 00 хв в м. Лубни по проспекту Володимирському сталась ДТП за участю транспортного засобу «РУТА 23 СПГ» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Санг Йонг Корандо» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Вироком Лубенського міськрайонного суду від 27.04.18 року по справі №539/613/17, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від призначеного судом покарання звільнено. Вирок набрав законної сили, є чинним.

Власником транспортного засобу «РУТА 23 СПГ» д.н.з. НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з позивачем.

Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 08.01.19 року з урахуванням постанови Полтавського апеляційного суду від 08.04.19 у справі № 539/3475/18, з позивача ОСОБА_1 , як роботодавця відповідача ОСОБА_2 , стягнуто на користь ОСОБА_3 20 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 320 грн. витрат за надання юридичної допомоги. Стягнуто 48 грн. судового збору на користь Держави.

Згідно постанови Верховного суду від 30.09.20 постанову апеляційного суду змінено, з позивача ОСОБА_1 , як роботодавця відповідача ОСОБА_2 , стягнуто на користь ОСОБА_3 115 000 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок цієї ДТП та 1840 грн. за надання правничої допомоги. Рішення вступило в законну силу, є чинним.

ОСОБА_1 12.05.21 було перераховано на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 117 550 грн., що підтверджується трьома платіжними дорученнями № № 869, 870,871.

Позивач наголошує на тому, що якщо роботодавець, який відшкодував шкоду, завдану його працівником під час виконання трудових обов`язків має право зворотної вимоги до винної особи у визначеному законом розмірах згідно із ст. 1191 ЦК України та ч.ч.1,2 ст. 130 КЗпП України.

Просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 117 550 грн, а також судовий збір в розмірі 1175,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Не заперечував тієї обставини, що рішенням рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.02.2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вже було стягнуто 20 368 грн. заподіяної шкоди ОСОБА_3 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Постановою Верховного Суду від 30.09.2020 ( справа № 539/3475/18) встановлено, що 02.07.2016 року близько 14 год 00 хв в м. Лубни по проспекту Володимирському сталась ДТП за участю транспортного засобу «РУТА 23 СПГ» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Санг Йонг Корандо» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

В результаті ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Висновком медико-соціальної експертної комісії від 05 жовтня 2016 року № 0330857 ОСОБА_3 встановлено І групу інвалідності по зору безстроково.

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 286 КК України.

На час скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_1 , працюючи на посаді водія з відповідним графіком та заробітною платою, що підтверджується трудовим договором від 14 липня 2015 року № 60.

ОСОБА_1 є власником автобуса «Рута 23 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 січня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди внаслідок ДТП задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в сумі 120 000 грн та витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 8 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 200 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 січня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та 320 грн витрат за надання правничої допомоги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 48 грн.

Постановою Верховного суду від 30.09.2020 ( справа № 539/3475/18) касаційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Садового В.В. задоволено частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року в частині вирішення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та в частині розподілу судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та 1 840 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Компенсовано ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн.

В решті постанову Полтавського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року залишено без змін.

Згідно платіжних доручень № 869, 871, 870 від 12.05.2021 підприємець ОСОБА_1 сплатив на користь ОСОБА_3 1800,00 відшкодування судових витрат, 750,00 грн відшкодування моральної шкоди по ДТП, 115000,00 грн відшкодування моральної шкоди завданої ДТП.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Встановивши, що позивач здійснив відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_3 під час виконання ним трудових обов`язків, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 має право вимоги до відповідача.

Однак, судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.02.2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вже було стягнуто 20 368 грн. заподіяної шкоди ОСОБА_3 , а тому розмір матеріальної шкоди в порядку регресу підлягає зменшенню на вказану суму.

Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин справи, стягненню з відповідача підлягає 96472 грн. (116 840 грн. (сума за Постановою Верховного від 30.09.2020 року) 20368 грн. (сума, яка стягнута за рішенням Лубенського міськрайонного суду від 07.02.2020 року.

З урахуванням пропорційності стягнутої суми відшкодування, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 963 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96 472 (дев`яносто шість тисяч чотириста сімдесят дві) гривні 00 копійок заподіяної шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 963 (дев`ятсот шістдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 09.09.2021.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова