Справа № 308/729/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів:Кожух О.А., Джуги С.Д.,

за участі секретаря: Кекерчень М.І.,

за участі представників сторін - Гриньо Д.Д., Дорош І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 березня 2021 року, головуюча суддя Дергачова Н.В.,у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05 березня 2021 року даний позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ТОВ «Кредитні ініціативи»оскаржило її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання будучи належним чином повідомленим.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Законом передбачено баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановлено, що справа перебуває в провадженні суду з січня місяця 2019 року. Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку позивача.

У позові зазначено, що справу в усіх засіданнях розглядати без присутності представника позивача.

В подальшому позивач змінив свою процесуальну позицію і просив справу відкладувати.

В той же час позивач на засідання не з`являвся, чим позбавив суд можливість розглянути справу.

Тому посилання апелянта на те, що суд не мав процесуального права залишити позовну заяву без розгляду, є нікчемним і вказує на зловживання процесуальними правами і нездатність позивача визначитись зі своєю позицією.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалась до розгляду, зокрема на: 06.02.2020 року, 06.03.2020 року, 27.03.2020 року, 12.05.2020 року, 16.06.2020 року, 06.07.2020 року, 10.09.2020 року, 15.10.2020 року, 13.11.2020 року, 18.01.2021 року, 05.03.2021 року.

Тобто, позивач протягом усього часу розгляду справи жодного разу не прибув у судові засідання.

Будь-яких нових письмових заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Дані обставини підтверджуються клопотаннями представника позивача ТзОВ «Кредитні ініціативи» про відкладення розгляду справи від 27.03.2020 року та 12.05.2020 року, згідно яких остання просить відкласти розгляд справи повідомити про дату та час наступного судового засідання, а також врученням представнику ТзОВ «Кредитні ініціативи» рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме: судових повісток про виклик до суду у цивільній справі №308/729/19.

Крім того, судові повістки про виклику судові засідання у цивільній справі №308/729/19, які були призначені на 15.10.2020 року,13.11.2020 року та 05.03.2021 року були повернути на адресу суду «За закінченням терміну зберігання», або ж з відміткою «Невірно зазначена адреса» (позивача), незважаючи на той факт, що ця адреса повністю відповідає юридичній адресі ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до правових висновків викладених в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року в справі № 310/12817/13, провадження № 61-36375св18 процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Такі правові висновки викладені також в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц та від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19.

Суд першої інстанції діяв в межах чинного законодавства, керувався процесуальними нормами щодо строків розгляду справи в суді першої інстанції, а представник позивача не були позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до статті 212 ЦПК України, проте не скористалася своїм правом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19.

З врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення заявленого позову без розгляду.

Доводи апеляційної інстанції не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не має.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст.375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 9 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді