Р І Ш Е Н Н Я№ 127/22357/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Франківська Н.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернякової М.А.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Герасимчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та 3% річних,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та 3% річних.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2021 р. призначено у справі судову техніко-почеркознавчу експертизу. (а.с. 92)

Позов мотивовано тим, що 14.10.2016 р. ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 гроші в розмірі 200000,00 грн. ОСОБА_2 написала розписку, в якій зобов`язалась повернути позичені кошти протягом року. Проте взяті на себе зобов`язання відповідач не виконувала, борг не погашала навіть частково. На звернення позивача в 2019 р. щодо добровільного погашення заборгованості та 3% річних відповідач ОСОБА_2 кошти повернути відмовилась. Просить стягнути з відповідача 200000,00 грн боргу за договором позики від 14.10.2016 р. і 12000,00 грн - 3% річних. (а.с. 1-3)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чернякова М.А. позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити, пояснила, що кошти відповідачем мали бути повернуті до 14.10.2017 р., але до цього часу борг не повернуто. Розписка відповідачем ОСОБА_2 була написана власноручно, що підтверджується висновком судової техніко-почеркознавчої експертизи. Кошти ОСОБА_2 позичила у позивача на особисті потреби.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Герасимчук О.О. позов не визнав пояснив, що ОСОБА_2 є цивільною дружиною сина позивача ОСОБА_1 , якщо кошти позичались, то для лікування сина позивача, тобто в інтересах сім`ї, а тому позов мав бути пред`явлений також і до цивільного чоловіка відповідача. Сума коштів, яка зазначена в розписці, не позичалась відповідачем, відповідач брала в позику у позивача кошти. але в значно меншій сумі близько 20000,00 грн. Крім того, сторона позивача не пояснила, за яких обставин позичались кошти і для якої мети. Подав відзив. (а.с. 33-36)

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 14.10.2016 р. відповідач ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_1 гроші в розмірі 200000,00 грн, які зобов`язалась повернути протягом року. Кошти позичались на потреби дітей, суди, на навчання. (а.с. 61)

Позивачем нараховано 3% річних в розмірі 12000,00 грн (за 730 днів 2 роки). (а.с. 2)

Згідно висновку експерта від 14.05.2021 р. №СЕ-19/102-21/4894-ПЧ підпис від імені ОСОБА_2 , який розміщений після слів «двесте тысяч гривень» та перед текстом «14.10.2016 г.», у розписці від 14.10.2016 р. виконаний ОСОБА_2 . В розписці від імені ОСОБА_2 від 14.10.2016 р. після 14.10.2016 р., ознак внесення змін (виправлення, дописки) не виявлено. (а.с. 101-104)

Суд вважає належним доказом у спірних правовідносинах висновок експертизи, немає підстав для неврахування цього письмового доказу при ухваленні рішення у справі, оскільки він є категоричним, зроблений експертом на підставі належних зразків підпису, які не викликали у сторін і суду сумнівів.

Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, позики, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, необхідно стягнути з відповідача борг за договором позики від 14.10.2016 р. в сумі 200000,00 грн і 12000,00 грн 3 % річних.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2120,00 грн і 420,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049, 625 ч. 2 ЦК України,

ст.ст. 13, 77-79, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200000,00 (двісті тисяч ) грн боргу за договором позики від 14.10.2016 р., 12000,00 (дванадцять тисяч ) грн - 3% річних (згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України), 2120,00 грн і 420,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 13.09.2021 р.

Суддя О.О.Венгрин