Справа № 569/7279/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Рівне заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О. у цивільній справі №569/7279/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання укладеним 21.09.2012 року договору купівлі-продажу автомобіля ,-

встановив:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

13.09.2021 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про відвід судді Гордійчук І.О., в якій він посилається на наявні сумніви в об`єктивності та упередженості судді при розгляді справи. Вказує на істотне порушення суддею Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О. норм процесуального права під час здійснення правосуддя, а саме постановленням Ухвали про поновлення провадження у справі від 25.08.2021 року та Ухвали про забезпечення позову від 27.08.2021 року, які викликали у відповідача ОСОБА_3 сумніви щодо об`єктивності та упередженості судді Гордійчук І.О.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач підтримали заяву про відвід судді, посилаючись на викладені у ній обставини.

Представник позивача, позивач заперечили щодо задоволення даного відводу, посилаючись на те, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

З`ясувавши позиції сторін, розглянувши заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід, суд приходить до наступного.

Суд зазначає, що запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 36-41 ЦПК України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 36 ЦПК України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Відповідно до ч. 1 статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку відповідачем жодних доказів на підтвердження особистої упередженості судді Гордійчук І.О. у вирішенні спору в даній справі не надано.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Незгода позивача з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для обґрунтованих об`єктивних сумнівів у небезсторонності чи браку неупередженості у судді.

З огляду на викладене, обставин, які б свідчили про зацікавленість судді Гордійчук І.О. в певному рішенні в цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не навів, а суд не встановив, що в свою чергу виключає можливість висновку про наявність правових підстав в силу приписів ст. 36 ЦПК України для відводу судді.

Дійшовши висновку про необгрунтованість заявленого відводу головуючому, суд, враховуючи абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК України вирішив питання про відвід судді тим судом, що розглядає справу без передання на розгляд іншому судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36,38,40, 258-261 ЦПК України, суд,,--

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О. у цивільній справі №569/7279/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання укладеним 21.09.2012 року договору купівлі-продажу автомобіля.

Розгляд справи продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Гордійчук