РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., при секретарі Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.02.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 220. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з ОСОБА_2 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2011 року. Від шлюбу у позивача з відповідачем є двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, суперечок та розбіжностей з багатьох питань. Крім того позивач зазначив, що з 2014 року він проживає у Словаччині та починаючи з цього часу шлюбно-сімейні відносини були припиненні, сумісне господарство не ведеться, можливість зберегти сім`ю відсутня, діти залишаються проживати з відповідачем. Також позивач зазначив про визнання позову відповідачем, що підтверджується її заявою, посвідченою 11.08.2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаровою О.С., реєстраційний номер № 3267.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якій просить розглянути справу без її участі, проти позовних вимог не заперечувала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.02.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 220, що підтверджується свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки « ОСОБА_6 » замінено на « ОСОБА_7 ».

З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо, відповідач висловила згоду на розірвання шлюбу. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили.

Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір про поділ майна відсутній.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 263 265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 220, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя -