ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» вересня 2021 року м. Херсон

Справа № 657/561/21

Провадження № 22-ц/819/1398/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Семиженка С. В.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області у складі судді Скригун В. В. від 04 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства рибного господарства про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 04 червня 2021 року клопотання представника Державного агентства рибного господарства Соколової Ю. В. про закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - задоволено.

Закрито провадження у справі № 657/561/21 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Державного агентства рибного господарства про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу можливість звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору на підставі ст. 7 ч. 1 п. 5 Закону України «Про судовий збір».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства про що свідчить рішення Каланчацького районного суду Херсонської області у справі 2а-8/10 від 02 вересня 2010 року, а ухвалою суду від 05 травня 2021 року у даній справі, яка не оскаржена відповідачем, визнано підсудність справи Каланчацькому районному суду в порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив про перейменування агентства і, що суд обґрунтовано закрив провадження у справі, оскільки складовою публічної служби, спори щодо якої відносяться до адміністративної юрисдикції є проходження такої служби, що включає правовідносини, пов`язані з отриманням оплати.

Заслухавши доповідача, позивача, представника відповідача перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства рибного господарства, правонаступником якого є Державне агентство меліорації та рибного господарства України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 28 травня 2008 року за розпорядженням Кабінету Міністрів України № 796-р він звільнений з посади Голови Державного комітету рибного господарства України. 25 листопада 2009 року розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1404-р його поновлено на посаді голови Комітету рибного господарства України. Державне агентство рибного господарства України не виплатило йому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 28 травня 2008 року по 25 листопада 2009 року та не видало йому трудову книжку, тому просив суд: зобов`язати Державне агентство рибного господарства України сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 травня 2008 року по 25 листопада 2009 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відтак, зміст поняття «публічна служба» охоплює поняття державної служби.

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуванням, виплатою, утриманням, компенсацією, перерахунком заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Відповідно до положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 895, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судовими рішеннями, що набули чинності,, позивач працював головою Державного комітету рибного господарства України, 28 травня 2008 року звільнений з посади розпорядженням Кабінету Міністрів України № 796-р та 25 листопада 2009 року поновлений на посаді розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1404-р., тобто був уповноваженою особою на виконання функцій держави в установі, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем та державним службовцем.

Вказаний спір, предметом якого є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не є трудовим спором приватного характеру, а стосується проходження позивачем публічної служби та нерозривно пов`язаний зі спором про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, то правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він виник у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 публічної служби, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що є не скасована ухвала суду про відкриття провадження у справі в порядку цивільного судочинства та посилання скаржника на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 27 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Хорлівської сільської ради про скасування розпорядження про припинення повноважень сільського голови, підлягають відхиленню, як безпідставні, оскільки процесуальний закон (ст. 255 ЦПК України) надає можливість суду виправити допущену помилку при вирішенні питання про відкриття провадження у справі щодо юрисдикції спору, а судове рішення у справі, на яке посилається скаржник, не стосується предмету спору та не може слугувати доказом існування певної судової практики, формування якої надано лише Верховному Суду зі спірного питання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі, підстави скасування правильної по суті ухвали суду відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що за правилами ч. 1 ст. 256 ЦПК він вправі протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до суду з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

Г. В. Семиженко