Справа № 305/1191/19
У Х В А Л А

10 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 305/1191/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 2 червня 2021 року, повний текст якого складено 11 червня 2021 року, головуючий суддя Ємчук В.Е., -

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним та посилаючись на порушення своїх цивільних прав просила з метою їх захисту визнати недійсним кредитний договір від 16.09.2005 № MKBIGK00000004 та зобов`язати відповідача прийняти у позивачки суму залишку заборгованості рівними частинами у термін не менший, ніж передбачений кредитним договором.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 02.06.2021 у позові відмовлено.

У червні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 26.07.2021 апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків шляхом приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог положень ст. 356 ЦПК України.

Ухвалами від 13.08.2021 та 01.09.2021 скаржниці продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Станом на 10.09.2021 ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунула, разом з тим подала до суду апеляційної інстанції клопотання про забезпечення позову.

Клопотання вмотивоване тим, що відділом ДВС 30.08.2021 о 09-00 на торгах, про які позивачка не була повідомлена належним чином, було здійснено продаж її будинку , розташованого в АДРЕСА_1 . Позаяк скаржниця звернулася до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним, вважає, що визнання недійсною угоди уможливлює визнання торгів недійсними.

Крім цього, зазначила, що порушення, допущенні державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення публічних торгів, в тому числі відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна і т.п. підлягають оскарженню в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відтак, посилаючись на загрозу відчуження її майна та ускладнення виконання рішення при винесенні суду на її користь позивачка просила:

зупинити дії Рахівського відділу виконавчої служби і зупинити виконавче провадження № АСВП 60462971 від 15.01.2018 щодо майна позивачки до вирішення даного спору;

до набрання рішенням суду сили у справі заборонити будь-яким особам будь-яким способом здійснювати будь-які дії щодо житлового будинку та земельної ділянки, з належними до будинку надвірними будівлями (сарай, колодязь, огорожа) відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Обговоривши доводи заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріалам справи колегія суддів приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пред`явила до ПАТ КБ «ПриватБанк» позов, яким просила визнати недійсним кредитний договір від 16.09.2005 № MKBIGK00000004 та зобов`язати відповідача прийняти у неї суму залишку заборгованості рівними частинами у термін не менший, ніж передбачений кредитним договором.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 02.06.2021 у позові відмовлено. Це рішення оскаржене позивачкою, однак, апеляційне провадження ще не відкрите через недоліки апеляційної скарги, які наразі не усунені.

Заочним рішенням Рахівського районного суду від 08.12.2017 в цивільній справі № 305/368/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 10.01.2018, позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16.09.2005 № МКВІGK00000004 в сумі 46650,93 доларів США, що, відповідно до офіційного курсу НБУ становило 1234383,61 грн та судовий збір у сумі 18515,75 грн (а.с. 74-76 т. 1).

На виконання рішення 15.01.2018 судом було видано виконавчий лист № 305/368/16-ц, на підставі якого 31.10.2019 відкрито виконавче провадження N 60462971 (а.с. 198, 199 т. 1).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, яка є чинною з 30.09.2016, судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлені й частиною 1 статті 18 чинної з 15.12.2017 редакції ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Рішення суду, що набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, звертається до виконання (відповідно, ст. 368 редакції ЦПК України, чинної до 15.12.2017, і ст. 431 чинної на час розгляду справи редакції цього Кодексу). Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

З доданих до клопотання про забезпечення позову документів випливає, що 30.08.2021 предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 проданий на електронних торгах за 247870,00 грн покупцю ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом проведення електронних торгів від 30.08.2021 № 551942. Оплата купівлі має бути проведена переможцем торгів до 13.09.2021.

Відповідно до ст. 149 ч.ч. 1, 2 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Види забезпечення позову визначені частиною 1 статті 150 ЦПК України, перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, позов може бути забезпечений і іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто, позов може бути забезпечений у спосіб, передбачений законом або чинним для України міжнародним договором; суд може застосувати кілька видів забезпечення позову; вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ч.ч. 1, 2, 3 ЦПК України). Заява про забезпечення позову повинна ґрунтуватися на законі та бути доведеною належним чином.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Забезпечення позову в спосіб, що зупиняє виконання чинного рішення суду, недопустиме.

В силу положень ст. 34 та інших норм Закону України «Про виконавче провадження», зупинення виконавчих дій за наявності для того конкретних підстав належить до компетенції державного або приватного виконавця, а не суду.

Суд управі забезпечити позов, зокрема, забороною вчиняти певні дії, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (ст. 150 ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ЦПК України).

Крім того, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру (ст. 150 ч. 11 ЦПК України).

Отже, вимоги клопотання про забезпечення позову щодо зупинення дій органу ДВС і зупинення виконавчого провадження щодо майна позивачки до вирішення даного спору не ґрунтуються на законі, забезпечення позову в такий спосіб законом не передбачене і до компетенції суду не належить.

Вимога клопотання про заборону до набрання рішенням суду сили у справі будь-яким особам будь-яким способом здійснювати будь-які дії щодо житлового будинку та земельної ділянки, з належними до будинку надвірними будівлями (сарай, колодязь, огорожа) відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 не відповідає критерію правової визначеності і, крім того, означає фактичне зупинення виконання чинного рішення суду, внаслідок ухвалення якого було продане від імені держави майно боржника, та втручання в торги, перешкоджаючи оформленню їх результату.

Насамкінець, зважаючи на предмет позову його забезпечення в обраний позивачкою спосіб не є співмірним із заявленими вимогами та не може пов`язуватися з виконанням рішення і в разі задоволення позову, позаяк ідеться про сам факт визнання правочину недійсним і про порядок розрахунків за ним.

Відтак необґрунтоване, недоведене та сформульоване в спосіб, що не відповідає правовій визначеності клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 10 ч. 9, ст. 149 ч.ч. 1, 2, ст. 150 ч.ч. 1, 2, 3, 11, ст. 151 ч. 1, ст. 153, ст. 258 ч. 2, ст. 260, ст. 365 ч. 1 п. 7, ст. 366 ч. 1, ст. 368 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 305/1191/19 за її позовом до Приватного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але протягом тридцяти днів з 13 вересня 2021 року, яке є днем складення повного судового рішення, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді