ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/4554/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2021 року, ухвалене в складі головуючого судді Мельникової І.Д., по справі за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада про стягнення заборгованості у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань зі сплати коштів пайової участі,

встановив:

22 грудня 2018 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань зі сплати коштів пайової участі в сумі 76599,52 грн. та судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач не виконує договірні зобов`язання зі сплати грошових коштів за пайову участь, згідно до умов договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова укладеному між позивачем та відповідачами, у судовому порядку на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 у справі № 643/19435/15-ц.

Відповідно до п. 2.1.1. договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, замовник здійснює перерахування до бюджету м.Харкова кошти у розмірі 56812,80 гривень. Договір вважається укладеним 05.02.2018. Відповідно до п. 2.1.2 договору кінцевий термін сплати пайового внеску до 15.02.2017 включно. Пунктом 4.1. даного Договору передбачено, що договір набирає чинності з часу підписання сторонами або набрання чинності судового рішення щодо укладання цього договору, та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором. Строк виконання договору передбачений п. 2.1.2 Договору, відповідно до якого замовник сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладення даного Договору, тобто до - 15.02.2018 включно. Однак, гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не перерахували пайовий внесок у визначений договором строк, умов договору не виконали.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , до бюджету міста Харкова суму основного боргу в розмірі 56812,80 грн., суму штрафу 14203,20 грн.; 3 % річних у сумі 1438,22 грн.; інфляційні витрати у сумі 4145,30 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради суму сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказав, що про існування рішення Московського районного суду м.Харкова від 01.12.2017 року у справі №643/19435-15-ц на підставі якого було укладено договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова йому нічого не відомо. На підставі чого та яких розрахунків було проведено укладання цього договору йому не відомо. Жодних належних доказів чим підтверджена сума 56812,80 грн на підставі чого вона розрахована, як та за який період вона розрахована з боку відповідача не надано.

Зазначив, що оскільки спірного договору він не укладав, його умов не визначав, вважає, що зобов`язання у нього перед позивачем відсутні.

Вважає незаконним основне зобов`язання, відповідно вважає незаконними нарахування штрафу, 3% річних та стягнення інфляційних втрат.

Вказав, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), то вважає, що ці вимоги задоволені всупереч чинному законодавству.

Зазначив, що судом стягнуто з двох відповідачів однак не зазначено чи є то солідарне стягнення чи яку частку із цього зобов`язання він повинен сплатити та інший відповідач.

У письмовому відзиві представник Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Замніус М.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Вказав, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 у справі № 643/19435/15-ц визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в редакції викладеній в резолютивній частині рішення суду. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 у справі № 643/19435/15-ц, набрало законної сили 05.02.2018. По теперішній час відповідачами не оскаржене.

Звертає увагу, що беручи до уваги дату набрання законної сили рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 у справі № 643/19435/15-ц договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова вважається укладеним між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - 05.02.2018.Строк виконання договору передбачений п. 2.1.2 Договору, відповідно до якого замовник сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладення даного Договору, тобто до - 15.02.2018 включно.Однак, гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не перерахувала пайовий внесок у визначений договором строк, умов договору не виконала.Пунктом 6.5. Договору передбачено спори, що виникають між сторонами при виконанні, розірванні або припиненні договору, вирішується у судовому порядку.Відповідно до п.2.1.1 Договору замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів у розмірі 56812,80 грн (п`ятдесят шість тисяч вісімсот дванадцять гривень 80 коп.).Таким чином, загальна сума пайового внеску, що підлягає перерахуванню відповідачами до бюджету м. Харкова складає 56812,80 грн.

Зазначає, що нарахування відповідачам штрафних санкції відповідають вимогам щодо позовної давності для таких вимог. Апелянт не наводить жодних доводів та контр розрахунків щодо свої доводів про суперечності, за його думкою, в цій частині рішення про стягнення таких видів штрафних санкцій. Апеляційні доводи зводяться до непогодження з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 у справі № 643/19435/15 про визнання укладеним договору про пайову участь, яке не є предметом по суті апеляційного розгляду у справі № 643/18751/18.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, за відсутності усіх учасників судового засідання, належним чином повідомлених про розгляд справи, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності згідно положень ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду у повній мірі відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов доведений. встановлено наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 у справі № 643/19435/15-ц договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова вважається укладеним між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - 05.02.2018.

Строк виконання договору передбачений п. 2.1.2 Договору, відповідно до якого замовник сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладення даного Договору, тобто до - 15.02.2018 включно.

Однак, гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не перерахували пайовий внесок у визначений договором строк, умов договору не виконали.

Пунктом 6.5. Договору передбачено спори, що виникають між сторонами при виконанні, розірванні або припиненні договору, вирішується у судовому порядку.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію.

1.4 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804 (із змінами), залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради. Водночас, ухилення замовника від укладення договору про пайової участі є порушенням зобов`язання, які прямо передбачено чинним законодавством.

Строк виконання договору передбачений п. 2.1.2 Договору, відповідно до якого кінцевий термін сплати пайового внеску до 15.02.2018 включно.

Відповідно до п.2.1.1 Договору замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів у розмірі 56812,80 грн.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання «Замовником» обов`язків, передбачених п. 2.1. цього договору. «Замовник» сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25% від суми не перерахованих коштів у визначений термін.

Враховуючи те. що відповідачем не були перераховані до бюджету м. Харкова кошти пайової участі, відповідачу нараховано штраф у розмірі 14203.20 грн.. що дорівнює 25% від суми у 56812.80 грн. не перерахованих коштів у визначений термін (протягом 10 робочих днів з дня укладення даного договору - до 15.02.2018 включно).

Однак, відповідачі не перерахували пайовий внесок у визначений договором строк, отже, умов договору не виконав.

Згідно розрахунку, зробленого на підставі ст.625 ЦК України, нараховано 3% річних в сумі 1438,22 грн., інфляційні нарахування в сумі 4145,30 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. У випадках, встановлених актами -цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної, влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Відповідно до п. 7 п. а ч. 7 ст. 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.

Згідно матеріалів справи відповідачі не виконали умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, який набрав законної сили 05.02.2018 у строки, встановлені договором, а також рішення суду, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Інші доводи скарги правового значення не мають і з цих підстав суд апеляційної інстанції їх також відхиляє.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які отримали передбачену ст. 89 ЦПК України оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального і процесуального права, на підставі чого дійшов обґрунтованих висновків про недоведеність позову. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Оскільки рішення суду ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, передбачених ст. 141 ЦПК України підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст.259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 24 вересня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.