Справа № 263/7512/20
Провадження № 2/263/333/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Татар О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 128, 211, 223, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 разом із матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування зазначено, що позивач ОСОБА_2 є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де була зареєстрована померла. Позивач з 30.12.2013 року по час подання позову зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Померла ОСОБА_4 останні роки життя страждала на хронічні захворювання, перенесла декілька інсультів, не могла себе обслуговувати, тому потребувала сторонньої допомоги. Оскільки позивач є самотньою людиною, у шлюбі ніколи не перебував, тому не мав ніяких перешкод у переселенні до матері, і у січні 2018 року почав проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , де і зараз знаходяться його особисті речі. ОСОБА_4 останні 7 місяців свого життя була прикута до ліжка, паралізована, тому позивач здійснював за нею постійний догляд. За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого усе належне майно заповіла сину ОСОБА_2 . У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори у зв`язку з оформленням спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що заява подана ним після спливу шестимісячного строку. Враховуючи те, що встановити факт спільного проживання в позасудовому порядку неможливо, заявниця звернулась до суду з відповідною заявою.

Ухвалою від 18.06.2020 року накладено заборону вчиняти певні дії приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пахниць Н.В., свідоцтво №6821 від 22.02.2008 року, контактні данні: АДРЕСА_3 , а саме - видавати свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі №18/2020 будь-яким спадкоємцям ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 18.06.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 18.06.2020 року задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

Ухвалою від 18.06.2020 року зобов`язано приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пахниць Н.В. (юридична адреса: 87547, м.Маріуполь, вул. Троїцька, б.44, прим.51) надати суду завірену належним чином копію спадкової справи після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 23.11.2020 року справу прийнято до провадження судді Шевченко О.А., призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 11.02.2021 року витребувано у КНП «ОЛІЛ м.Маріуполь» інформацію про стан здоров`я пацієнта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: коли та який період остання перебувала на лікуванні у КНП «ЛІЛ м.Маріуполь» та з якими діагнозами? ОСОБА_4 зверталась до КНП «ОЛІЛ м.Маріуполь» самостійно або за допомогою сторонніх осіб? Чи була ОСОБА_4 паралізованою або прикутою до ліжка?; у КП «МПУ ВКХ» інформацію про стан розрахунків за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2018 року по 24.11.2019 року із вказівкою ПІБ платника за наступними квартирами: квартира АДРЕСА_4 , та квартира АДРЕСА_5 ; у АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (юридична адреса: м.Маріуполь, вул. Войнич, 2) інформацію про стан розрахунків за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2018 року по 24.11.2019 року із вказівкою ПІБ платника за наступними квартирами: квартира АДРЕСА_4 , квартира АДРЕСА_5 .

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник, адвоката Кисельова О.М. у судовому засіданні наполягала на задоволенні вимог.

Не погоджуючись із позовом, відповідач ОСОБА_3 надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачем долучено у якості доказу акт про фактичне проживання від 16.06.2020 року, однак у ньому нічого не зазначено про період сумісного проживання позивача з померлою. Також позивач зазначив, що його мати останні 7 місяців свого життя була прикута до ліжка, однак доказів зазначеного не надав. Також позивачем по справі не надано доказів ведення спільного побуту. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 16.06.2020 року, батько - ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 11.10.2010 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з довідки Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 12.06.2020 року №105-99.01-01889, за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 17.01.1978 року по 17.12.2019 року, та знята з реєстрації у зв`язку зі смертю.

У відповідності до акту про фактичне проживання ОСББ «Троїцька 33» від 16.06.2020 року, ОСОБА_2 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Царьовою І.В. 18.05.2018 року, ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті заповіла усе належне їй майно сину ОСОБА_2 .

Повідомленням приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пахниць Н.В. №167/01-16 від 15.06.2020 року ОСОБА_2 роз`яснено, що ним про пущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

З договору замовлення №126/1 від 25.11.2019 року, укладеного між ТОВ «Маріупольський ритуальний дім» та ОСОБА_2 , а також товарного чеку та квитанцій ТОВ «Маріупольський ритуальний дім» вбачається, що організація та проведення поховання було сплачено ОСОБА_2 .

Відповідно до спадкової справи №18/2020 після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 26 лютого 2020 року було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Згідно інформації, наданої КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполь» від 09.09.2020 року №1741/01-10 вих, пацієнтка ОСОБА_4 перебувала на лікуванні в наступні дати: 24.02.2017 року - 06.03.2017 року за направленням лікаря ЦПМСП №2; 19.08.2017 року доставлена швидкою допомогою; 14.08.2018 року - 20.08.2018 року жоставлена швидкою допомогою.

Згідно інформації КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» від 12.02.2020 року №86-4123-86.1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала за адресою: АДРЕСА_6 , перебувала на диспансерному обліку з 2001 року. Лікувалася амбулаторно, З 29.10.2019 року спостерігалося погіршення стану. З 22.11.2019 року потребувала постійного стороннього догляду, 24.11.2019 року на дому.

Відповідно до інформації, наданої АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 .

Центральним ВП ГУНП в Донецькій області складено висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання від 24.11.2019 року, про те, що 24.11.2019 року ОСОБА_2 за телефоном звернувся до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області із повідомленням про виявлення трупа ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні 13.09.2021 року пояснила, що вона з 1973 року знала ОСОБА_7 , останні роки її життя вони тісно спілкувались. Зазначила, що у 2017-2018 роках ОСОБА_4 захворіла та її син, ОСОБА_2 переїхав до неї жити, доглядав за нею, годував. Відповідача ОСОБА_3 свідок бачила лише один раз у віці 5 років.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні 13.09.2021 року пояснила, що ОСОБА_2 є її сусідом зверху, із яким вона знайома протягом приблизно 20 років. З 2018 року він проживав разом з матір`ю ОСОБА_4 , оскільки вона потребувала догляду. Жили вони вдвох, більше нікого свідок не бачила, також зазначила, що онука ОСОБА_3 вона не знає та ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні 13.09.2021 року пояснив, що знає ОСОБА_2 приблизно з 1972 року, оскільки вони сусіди. З 2018 року ОСОБА_2 постійно проживав з матір`ю ОСОБА_4 , оскільки вона потребувала постійного догляду. Стосовно відповідача ОСОБА_3 не може нічого пояснити, оскільки ніколи його не бачив, навіть не знав про його існування.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на зазначене, та з урахуванням наданих суду доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, вважає достовірно встановленим факт проживання ОСОБА_10 із померлим ОСОБА_11 однією сім`єю з 2006 року до моменту відкриття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 128, 211, 223, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із матір`ю ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Шевченко