Головуючий у І інстанції Проць Т.В.
Провадження № 22-ц/824/7202/2021 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Оніщука М.І.,

за участю секретаря: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про припинення зобов`язань з договорів іпотеки у зв`язку з неможливістю їх виконання,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про припинення зобов`язань з договорів іпотеки у зв`язку з неможливістю їх виконання, в якому просили припинити зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед АТ «Державний експортно-імпортний банк України» по іпотечному договору №151110Z63 від 19.03.2010 року та №151110Z64 від 19.03.2010 року відповідно та розірвати зазначені договори.

В обґрунтування позову вказали, що ОСОБА_1 з 2007 року був власником земельної ділянки загальною площею 14,85 га, кадастровий номер :05:028:0101, державний акт ЯИ №346999 в межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області. Як власник земельної ділянки,ОСОБА_1 виступив майновим поручителем відповідно до іпотечного договору №151110Z63 від 19.03.2010 року за кредитним договором №151110К12 від 18.03.2010 року, укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «КоронАгро».

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2015 року було задоволено позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного комітету України із земельних ресурсів, Державного агентства земельних ресурсів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство, та визнано незаконними і скасовано розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 02.11.2007 року «Про вилучення, зміну цільового призначення передачу земельної ділянки у власність» №1142, №1192, №1141, №1173, № 1161, №1177, №1195, №1145, №1159, №1172, №1171, №1197, №1190, №1162; визнано недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, укладені 28.12.2007 року ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які посвідчені приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р.; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 346999 площею 14,85 га для будівництва та обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів (кадастровий номер земельної ділянки :05:028:0101), виданий 9 жовтня 2009 року на ім`я ОСОБА_1 ; повернуто земельну ділянку площею 14,85 га (кадастровий номер земельної ділянки :05:028:0101), що розташована на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, в постійне користування державного підприємства «Київське лісове господарство»; визнано за державою в особі Кабінету Міністрів України право власності на земельну ділянку загальною площею 14,85 га вартістю 5 249475 грн. з кадастровим номером :05:028:0101, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Крім того, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.02.2015 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «КоронАгро» перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором №151110К12 від 18.03.2010 року, яка станом на 14 серпня 2013 року складає 316418893 грн. 16 коп. і складається із 174829 068 грн. 78 коп. простроченої заборгованості за кредитом (основним боргом), 127985 706 грн. 68 коп. простроченої заборгованості за процентами, 2 943895 грн. 85 коп. простроченої комісії за управління кредитом, 2 000 грн. простроченої комісії за зміну умов договору, 10658 221 грн. 86 коп. 3% річних у зв`язку із простроченням зобов`язань, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором №151110Z63 від 19.03.2010 року, а саме земельну ділянку площею 14,85 га, кадастровий номер :05:028:0101, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №346999 від 09.10.2009 року; визначено спосіб звернення стягнення - реалізацію вказаного предмета іпотеки через прилюдні торги; визначено початкову ціну реалізації предмету іпотеки на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 3441 грн. сплаченого судового збору.

Відповідач Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» двічі звертався до виконавчої служби, але постановами державного виконавця від 07.06.2018 року у ВП№47245260 та від 31.03.2020 року у ВП №60722791 виконавчі документи були повернуті стягувачу з підстав відсутності у боржника права власності на майно, яке є предметом звернення стягнення.

Позивач ОСОБА_2 з 2007 року був власником земельних ділянок в межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, зокрема мав державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯИ №349307 від 09.10.2009 року (кадастровий номер земельної ділянки: :05:029:0018), ЯИ №349308 від 09.10.2009 року (кадастровий номер земельної ділянки: :05:029:0019), ЯЗ №046703 від 05.08.2009 року (кадастровий номер земельної ділянки :05:029:0100). Як власник земельних ділянок, ОСОБА_2 виступив майновим поручителем відповідно до іпотечного договору №151110Z64 від 19.03.2010 року за кредитним договором №151110К12 від 18.03.2010 року, укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «КоронАгро».

31.03.2016 року апеляційним судом Київської області було скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 25.12.2014 року в частині відмови в задоволенні позову Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства земельних ресурсів України, Державного комітету України із земельних ресурсів, Державного підприємства «Київське лісове господарство» про витребування земельних ділянок та ухвалено нове рішення про витребування із незаконного володіння ОСОБА_2 земельних ділянок на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області площею 10,89 (кадастровий номер земельної ділянки :05:028:0100), площею 1,9801 га (кадастровий номер земельної ділянки :05:029:0018) площею 1,9799 га (кадастровий номер земельної ділянки :05:029:0019) та повернуто їх в постійне користування ДП «Київське лісове господарство».

Крім того,чинним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.10.2014 року задоволено позов публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки тав рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором № 151110К12 від 18.03.2010 року в розмірі 316 418 893, 16 гривень, що складається з простроченої заборгованості за кредитом (основним боргом) - 174 829 068,78 гривень,простроченої заборгованості за процентами - 127 985 706,68 гривень, простроченої комісії (плата) за управління кредитом - 2 943 895,85 гривень, простроченоїкомісії (плата) за зміну умов договору - 2000,00 гривень, 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань - 10 658 221,86 гривень, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z64 від 19.03.2010 року на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», а саме: земельну ділянку загальною площею 1,9799 га, кадастровий номер :05:029:0019, земельну ділянку загальною площею 1,9801 га, кадастровий номер :05:029:0018, земельну ділянку загальною площею 10,8900 га, кадастровий номер :05:028:0100, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів, що належить ОСОБА_2 на праві власності; встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки за іпотечним договором № 151110Z64 від 19.03.2010 року шляхом проведення прилюдних торгів у межах виконавчого провадження та за початковою ціною реалізації, визначеною в ході виконавчого провадження, що буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

Відповідач Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» двічі звертався до виконавчої служби, але постановами державного виконавця від 09.11.2018 року у ВП№49769081 та від 09.04.2020 року у ВП №60722663 виконавчі документи були повернуті стягувачу з підстав відсутності у боржника права власності на майно, що підлягає стягненню.

Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.11.2020 року щодо земельних ділянок з кадастровим номером :05:028:0101, :05:029:0019, :05:029:0018, :05:028:0100 відсутні відомості про власника земельних ділянок та наявна інформація виключно щодо їх обтяження.

Таким чином, враховуючи те, що у позивачів відсутнє право власності на земельні ділянки, що є предметом іпотеки, їх зобов`язання, як майнових поручителів за договорами іпотеки, не можуть бути виконані у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін зобов`язання не відповідає - ухваленими судовими рішеннями про припинення права власності позивачів на земельні ділянки. Отже, на підставі положень ст. 607 ЦК України зобов`язання позивачів перед відповідачем за договорами іпотеки припинились, в зв`язку із чим вони і просили суд припинити зобов`язання та розірвати договори іпотеки згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 від свого імені та в інтересах позивача ОСОБА_2 , подав на рішення апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилався на те, що суд першої інстанції обмежився лише встановленням фактичних обставин справи і не дав жодної правової оцінки неможливості застосування положень ст. 607 ЦК України, на яку, як на підставу позовних вимог, посилались позивачі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України» Петренко С.В. проти задоволення скарги позивачів заперечила та просила рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник відповідача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» - адвокат Петренко С.В. в апеляційному суді проти задоволення скарги позивачів заперечила з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2010 року між АТ «Укрексімбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корон Агро» укладено кредитний договір №151110К12, за умовами якого банк надав позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 331 504 500 грн. з 18 березня 2010 року по 29 квітня 2010 року, з 29 квітня 2010 року з лімітом у розмірі 406 054 612 грн. з кінцевим терміном повернення до 25 грудня 2016 року, а позичальник зобов`язався сплачувати 23 % річних за користування кредитом.

19 березня 2010 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №151110К12 між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 151110Z63, за умовами якого останній передав в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 14,85 га, кадастровий номер :05:028:0101, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів.

Крім того, 19 березня 2010 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_2 також був укладений іпотечний договір № 151110Z64, за умовами якого предметом іпотеки виступають: земельна ділянка загальною площею 1,9799 га, кадастровий номер :05:029:0019, земельна ділянка загальною площею 1,9801 га, кадастровий номер :05:029:0018, земельна ділянка загальною площею 10,8900 га, кадастровий номер :05:028:0100, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів.

10 лютого 2015 року рішенням Обухівського районного суду Київської області в рахунок погашення заборгованості ТОВ «КоронАгро» перед АТ «Укрексімбанк» за кредитним договором №151110К12 від 18 березня 2010 року, яка станом на 14 серпня 2013 року складає 316 418 893,16 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z63 від 19 березня 2010 року, а саме земельну ділянку площею 14,85 га, кадастровий номер :05:028:0101, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 346999 від 09 жовтня 2009 року.

31 жовтня 2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області в рахунок погашення заборгованості ТОВ «КоронАгро» перед АТ «Укрексімбанк» за кредитним договором № 151110К12 від 18 березня 2010 року в розмірі 316 418 893,16 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z64 від 19 березня 2010 року, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,9799 га, кадастровий номер :05:029:0019, земельну ділянку загальною площею 1,9801 га, кадастровий номер :05:029:0018, земельну ділянку загальною площею 10,8900 га, кадастровий номер :05:028:0100, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів, що належать ОСОБА_2 на праві власності.

12 січня 2015 року рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі №372/2464/13-ц за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України визнано недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок від 28 грудня 2007 року, за якими ОСОБА_1 набув права власності на земельну ділянку загальною площею 14,85 га, кадастровий номер :05:028:0101, в межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 346999, земельна ділянка повернена в постійне користування ДП «Київське лісове господарство». Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання недійсними договору купівлі-продажу, в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки в постійне користування ДП «Київське лісове господарство» залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2015 року попередні судові рішення залишено без змін.

25 грудня 2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі №2-1558/11 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України визнані незаконними та скасовані розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 02 листопада 2007 року, на підставі яких ОСОБА_2 набув право власності на земельні ділянки площею 10,89 га, кадастровий номер :05:028:0100, 1,9801 га, кадастровий номер :05:029:0018, 1,9799 га, кадастровий номер :05:029:0019, та державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯИ №349307 від 09 жовтня 2009 року, серії ЯИ №349308 від 09 жовтня 2009 року, серії ЯЗ №046703 від 05 серпня 2009 року.

31 березня 2016 року рішенням Апеляційного суду Київської області рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні вимог про витребування земельних ділянок скасовано, витребувано із незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки площею 10,89 га, (кадастровий номер :05:028:0100), площею 1,9801 га (кадастровий номер :05:029:0018), площею 1,9799 га (кадастровий номер :05:029:0019) та повернуто їх в постійне користування ДП «Київське лісове господарство».

Також встановлено, що 09 листопада 2018 року та 09 квітня 2020 року постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий лист №372/4497/13-ц, виданий 13.11.2015 року Обухівським районним судом Київської області стягувачеві.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про визнання недійсними іпотечних договорів відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 607 ЦК України, на яку як на підставу своїх вимог щодо припинення зобов`язань посилаються позивачі, передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Загальне правило даної правової норми вказує на те, що неможливість виконання призводить до припинення зобов`язання у тому випадку, якщо обставина виникла вже після вчинення правочину, та мала суб`єктивний чи об`єктивний характер. Серед іншого, такими обставинами є правоприпиняючі юридичні факти.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виступили майновими поручителями боржника ТОВ «КоронАгро» перед кредитором АТ «Державний експортно-імпортний банк України», передавши в іпотеку останньому належні їм на праві власності земельні ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Тобто відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов`язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку.

Таким чином, у разі невиконання основним боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання іпотекодержатель як кредитор, має право вимагати виконання основного зобов`язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред`явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов`язань перед іпотекодержателем майном, переданим в іпотеку.

Як встановлено судом, земельні ділянки, передані позивачами в іпотеку відповідачу, в подальшому були витребувані з їхньої власності та повернуті у власність держави судовими рішеннями, ухваленими за наслідками розгляду позовних заяв, ініційованих Генеральною прокуратурою України. Дані обставини не заперечувалися в апеляційному суді і представником відповідача.

Згідно диспозиції ст.607 ЦК України доведенню підлягають наступні факти: 1) неможливість виконання зобов`язання, 2) ця неможливість має бути викликана обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Неможливість виконання зобов`язань, які існують між позивачами, як іпотекодавцями, та відповідачем, як іпотекодержателем, та виникли з іпотечних договорів, обумовлюється та підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, згідно яких земельні ділянки, які є іпотечним майном, вибули із власності позивачів, що унеможливлює виконання ними, як майновими поручителями, зобов`язань перед банком-кредитором, перед яким позивачі відповідають виключно в межах вартості майна, переданого в іпотеку.

Доведеним є і той факт, що неможливість виконання зобов`язання викликана обставиною, за яку сторони не відповідають, оскільки судові рішення, якими на користь держави із власності позивачів було витребувано земельні ділянки, що є предметом іпотеки, ухвалені в справах, ініційованих Генеральною прокуратурою України, відповідно, за цю обставину сторони зобов`язання не відповідають.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачами доведено обставини, що є підставою їхньої вимоги про припинення зобов`язань, що існують між ними та відповідачем, вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині припинення зобов`язань за договорами іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимога позивачів про розірвання договорів іпотеки, укладених між ними та відповідачем, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивачами під час розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами факт істотного порушення відповідачем, як іпотекодержателем, договору іпотеки, у зв`язку із чим позивачі, як іпотекодавці, були значною мірою позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні договору.

Таким чином, враховуючи недоведеність передбачених законом підстав для розірвання укладених між сторонами договорів, вимоги позивачів у цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що суд, ухвалюючи рішення, допустив неправильне застосування норм матеріального права, наслідком чого стало ухвалення помилкового рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Припинити зобов`язання ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» по іпотечному договору № 151110Z63 від 19 березня 2010 року.

Припинити зобов`язання ОСОБА_2 перед Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» по іпотечному договору № 151110Z64 від 19 березня 2010 року.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: