Провадження № 2/161/3165/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/11368/21 за позовною заявою адвоката Іщука Івана Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Іщук Іван Миколайович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 1 000,00 доларів США, 3% річних в розмірі 30,12 доларів США, відсотки відповідно до статті 1048 ЦК України в розмірі 63,62 доларів США, а всього 1093,74 доларів США. та судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 1 000,00 євро, 3% річних в розмірі 30,12 євро, відсотки відповідно до статті 1048 ЦК України в розмірі 63,62 євро, а всього 1093,74 євро та здійснити розподіл судових витрат.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частово, оскільки нею було здійснено часткове повернення позики на суму 210 доларів США. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги часткове визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

05 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики (а.с. 8). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) отимала у позивача ( ОСОБА_1 ) в борг грошові кошти в сумі 1 000,00 доларів США та 1 000,00 євро. Відповідач зобов`язалася повернути позивачу суму позики до 20 червня 2020 року (а.с. 8).

На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_1 , відповідач склала письмову розписку (а.с. 8).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_2 зобов`язання з повернення грошових коштів відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики від 05 червня 2019 року належним чином не виконала. В результаті чого в неї, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 790,00 доларів США та 1 030,12 євро (в тому числі 30,12 євро 3% річних). Які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 30,12 доларів США. Оскільки із змісту розрахунку, наданого стороною позивача вбачається, що останній був проведений, виходячи із розміру грошового зобов`язання 1 000,00 доларів США. Однак, судом встановлено, що ОСОБА_2 було здійснено часткове повернення позики ОСОБА_1 в сумі 210 доларів США. Однак, стороною позивача суду не було подано належного розрахунку суми 3% річних. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Крім того, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо стягнення з відповідача відсотків відповідно до статті 1048 ЦК України в розмірі 63,62 євро та доларів США відповідно.

Оскільки облікова ставка НБУ є основною процентною ставкою, одним із монетарних інструментів за допомогою якого НБУ встановлює для суб`єктів грошово-кредитного ринку України орієнтир за вартістю коштів на відповідний період, не є сталою величиною, змінюється рішенням правління НБУ та встановлюється виключно для національної валюти України - гривні. Крім того, висновок, що чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти міститься у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-2667цс16. Враховуючи, що частиною першою статті 1048 ЦК України визначено єдиний розмір процентів, якщо такі договором позики не передбачені, - на рівні облікової ставки НБУ, яка встановлюється виключно для національної валюти України, тому вказана норма та, як наслідок, право позикодавця вимагати сплати процентів від суми позики, може бути надане та реалізоване лише у разі, якщо позика отримана у гривні, оскільки НБУ не визначає мінімальної вартості іноземних валют, що є прерогативою відповідних органів іноземних держав. Отже, у випадку отримання позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення частини першої статті 1048 ЦК України не можуть бути застосовані, з огляду на відсутність передбаченого ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором механізму (формули) їх застосування та нарахування. Конвертація суми позики в іноземній валюті для визначення розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ в національну валюту України - гривню буде суперечити частинам першій, третій статті 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 10 000,00 гривень. При цьому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 понесених і документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 10 000,00 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 зобов`язання з повернення грошових коштів відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики від 05 червня 2019 року належним чином не виконала. В результаті чого в неї, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 790,00 доларів США та 1 030,12 євро (в тому числі 30,12 євро 3% річних). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнення на користь позивача суми позики, витрат, пов`язаних з правничою допомогою та судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 526, 625, 1049 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 200, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Іщука Івана Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 05 червня 2019 року, в сумі 790,00 доларів США та 1 030,12 євро (в тому числі 30,12 євро 3% річних).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 понесені і документально підтверджені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 10 000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко