Дата документу 31.08.2021
Справа № 937/6487/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Ісайченков А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

за участю позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - Скворцової О.В. ,

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Прокопенко О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що 22 травня 2012 року між позивачкою - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у позивачки та відповідача народились діти - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З червня 2017 року між позивачем та відповідачем остаточно припинені шлюбні відносини, вони не ведуть спільне господарство та разом не проживають. 10 вересня 2018 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб було розірвано. Відповідач після розлучення не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, тому 06 листопада 2017 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти. З 2012 року позивачка разом з дітьми мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належить на праві приватної власності матері відповідача - ОСОБА_6 . Після розлучення з відповідачем в них склались складні взаємовідносини, виникали питання з приводу виховання дітей. З сином у відповідача контакт не налагоджувався, тому він більш спілкувався з донькою. Періодично відповідач вимагав виселитись з квартири, яка належить його матері. З липня 2020 року відповідач забрав доньку до себе та з цього часу вона проживає за його місцем мешкання. Також, без згоди позивачки, він перевів її до іншої школи та не дозволяє забирати доньку, а дозволяє лише короткочасні зустрічі. Крім того, позивачка зазначила, що відповідач страждає на неврологічне захворювання, що обумовлює його складний характер, вважає, що дана обставина може негативно вплинути на виховання доньки. Аліменти відповідач не сплачує, шляхом погроз змусив позивачку написати розписку про відсутність претензій щодо сплати аліментів. Згоди з відповідачем щодо місця проживання дітей не досягнуто. Позивачка з 17.09.2019 року працює у відділі змістовного дозвілля КЗ «Центр позашкільної освіти», має постійний заробіток. Позивачка дбайливо слідкує за здоров`ям дітей, тому може надати дітям належне виховання, освіту та забезпечити їх добробут.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 23.10.2020 року.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року по справі проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд на 19.01.2021 року.

У судовому засіданні позивачка і її представник підтримали повністю позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Також позивач зазначила, що в лютому 2021 року відповідач повернув доньку та на теперішній час вона проживає разом з нею.

У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що у березні 2020 рок у позивачки виникли проблеми з роботою, склалось скрутне матеріальне становище, тому, з метою полегшення її існування, він забрав доньку до себе. Він ніколи не перешкоджав спілкуванню доньки з матір`ю, періодично вона відвідувала її. Позивачка не завжди добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, іноді відсутні продукти харчування, в квартирі безлад. Діти часто залишались самі дома, без нагляду. Аліменти сплачує на двох дітей у розмірі 2700-2800 гривень, заборгованості не має. Він має постійне місце роботи, матеріально забезпечений, Відповідач бажає приймати участь у вихованні дітей та спілкуватись з ними без обмеження часовими рамками. Вважає, що можливим є варіант, коли діти 2 тижня живуть з ним, 2 тижня- з матір`ю.

Від представника третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Прокопенко О. до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Крім того, просить долучити до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10.06.2021 року №123/3 та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

22 травня 2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайоного управління юстиції Запорізької області, актовий запис 246. Після укладення шлюбу прізвище « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_1 » /а.с.8/.

Від вказаного шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області, актовий запис 671, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайоного управління юстиції Запорізької області, актовий запис 866 /а.с.6,7/.

10 вересня 2018 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, рішення набрало законної сили 11.10.2018 року /а.с.21/.

06 листопада 2017 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , /а.с.14/.

Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2020 року №223137607, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності на підставі договору міни від 23.05.1997, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Сєдовою Н.В., реєстровий № 2089 ОСОБА_6 (матері відповідача) /а.с.26/.

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.11,12/.

Як вбачається з характеристики, складеної уповноваженою особою по будинку від 25.08.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2012 року разом з дітьми: донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За роки проживання проявила себе виключно з позитивної сторони. Жінка підтримує гарні відносини з сусідами, алкогольними напоями не зловживає, проводить достатньо часу з дітьми на дитячому майданчику. Конфліктних ситуацій чи скарг від сусідів не було/а.с.13/.

Відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом «Центр позашкільної освіти» Мелітопольської міської ради Запорізької області № 96 від 21.08.2020 року, ОСОБА_1 , працює на посаді керівника гуртка з 17.09.2019 року у відділ змістовного дозвілля КУ «Центр позашкільної освіти» Мелітопольської міської ради Запорізької області/а.с.9/

Згідно довідки про доходи Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області № 518 від 21.08.2020, ОСОБА_1 за період з лютого 2020 року по липень 2020 року отримала дохід у розмірі 18 615 гривень/а.с.10/.

Як вбачається з характеристики, виданої Комунальним закладом «Центр позашкільної освіти» Мелітопольської міської ради Запорізької області № 115 від 10.09.2020 року, ОСОБА_1 , працює на керівником хореографічного гуртка «Черешенька» з 17.09.2019 року. За час роботи проявила себе як високопрофесійний педагог, приймає активну участь у виховних та культурно-масових заходах клубу, користується повагою та авторитетом серед колег, дітей та їх батьків/а.с.34/.

Згідно копії особистої медичної книжки серії НОМЕР_5, ОСОБА_1 не має протипоказань для виконання обов`язків хореографа КЗ Центр позашкільної освіти» ММР ЗО/а.с.17/.

Відповідно до довідки-характеристики № 152 від 21.09.2020, виданої Мелітопольською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 14, ОСОБА_4 навчалась в МЗОШ 3 14 з 01.09.2018 по 30.05.2020. ОСОБА_1 , матір дитини, приймала активну участь в житті доньки, відвідувала батьківські збори, вносила добровільні внески на ремонт класу, оплачувала групу подовженого дня, відвідувала класні свята, цікавилась успіхами дитини. Батько дівчинки - ОСОБА_2 , іноді телефонував та цікавився успіхами дитини у навчанні, батьківські збори не відвідував/а.с.43/.

Згідно довідки №341 від 15.09.2020 року, виданої Т.в.о.директора НВК №16 Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_4 зарахована до 3-І класу відповідно до наказу № 47 від 31.08.2020 /а.с.33/.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем Мелітопольського коледжу культури. З позивачкою знайома з 2004 року, коли була її класним керівником. З тих пір підтримує з нею дружні стосунки. З відповідачем не знайома, однак знає, що він постійно здійснює психологічний тиск на позивачку, виганяв її з дітьми з квартири. Позивачку характеризує тільки з позитивної сторони, як дбайливу матір та добру господиню.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою. Добре знає їх родину, зі слів позивачки знає про проблеми, які виникли після розірвання шлюбу у вихованні та спілкуванні з дітьми. Влітку 2020 року була очевидицею конфлікту, коли відповідач зі своєю новою дружиною приїхали на таксі у двір по АДРЕСА_3 , та під час сварки з позивачкою, приснули їй в обличчя перцевим балончиком, після чого забрали ОСОБА_4 та поїхали.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Так, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи.

З висновку органу опіки та піклування від 10.06.2021 року №123/3 вбачається, що питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області 24.05.2021. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.05.2021, керуючись інтересами дітей, членами комісії було вирішено, що немає підстав не підтримати позов ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998 р., який є чинним, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини з матір`ю, створення матір`ю належних умов для проживання, виховання та забезпечення дитини, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дітей з матір`ю, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про те, що мати малолітніх дітей є сиротою, у неї невеликий дохід для утримання дітей та проживання її у квартирі свекрові , суд не приймає до уваги, оскільки вони не є визначальними в даних правовідносинах. Наявність у відповідача власного житла, стабільного доходу та той факт, що у вихованні дітей йому допомагатимуть його цивільна дружина також не є достатніми підставами визначення місця проживання дітей разом з батьком, оскільки матеріальне забезпечення батьків не свідчить про забезпечення найкращих інтересів дитини. Законом не заборонено надавати матеріальну допомогу тому з батьків, з ким залишиться проживати дитина.

Розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дітей. Визначення судом місця проживання дітей з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини батька із дітьми, оскільки не обмежує його у праві спілкування з ними, прийняття участі у їх вихованні, не позбавляє обов`язку піклуватися про здоров`я дітей та стан їх розвитку.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Слід також зазначити, що допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що є цивільною дружиною відповідача з яким мешкає вже 4 роки. За весь цей час у відповідача з позивачкою виникають проблеми з приводу виховання дітей. Позивачка часто залишає дітей самих дома без нагляду, в зв`язку з чим відповідачу доводилось вибивати двері, щоб війти до квартир та забрати дітей. Більшість часу ОСОБА_10 мешкає у них. У відповідача є всі належні умови для виховання та утримання дітей, маються окремі кімнати для доньки та сина. Вона допомагає ОСОБА_4 виконувати домашні завдання, та займається з ОСОБА_5 . Крім того, діти часто скаржились, що позивачка зловживає спиртними напоями.

Суд критично відносить до показань свідка ОСОБА_15 в цій частині, оскільки вони повністю спростовуються показаннями інших свідків та документами, які були досліджені в судовому засіданні. Ці покази зводяться до існування неприязних відносин між позивачкою з одного боку та відповідачем з ОСОБА_15 -з іншого, а тому суд сприймає їх суб`єктивними та такими, що не спростовують вище викладених висновків суду.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок, який сплачено позивачкою при зверненні до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України необхідною умовою розподілу витрат на адвоката є надання доказів, які підтверджують їх здійснення.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката суд встановлює і розподіляє згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі наявності відповідних доказів(договорів, рахунків, тощо) щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.

Крім того, відповідно до ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, до позову від 08.09.2020 (який є першою заявою по суті спору) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, окрім судового збору не подано. Тільки 25.02.2021 року представником позивачки - адвокатом Скворцовою О.В. до суду надано попередній розрахунок судових витрат, квитанція б/н про сплату юридичних послуг від 07.09.2020 року, додаток № 1 до Угоди про надання правової допомоги від 07.09.2020 року, однак не надано самого договору про надання правової допомоги, що позбавляє суд можливості визначити обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що вказує на відсутність підстав для задоволення вимог в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 151, 157, 161 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення місця проживання дітей з матір`ю - задовольнити частково.

Визначити місце проживання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. М. Грушевського, буд. 5.

Суддя: Ю.В. Ковальова