Справа №403/181/21 провадження № 2-о/403/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Дорошенко В.В.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документу особі),-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 08 липня 1980 року, та атестату №8865 про закінчення сільського професійно-технічного училища №3 м.Олександрія Кіровоградської області, оскільки зазначене в трудовій книжці в даті її народження виправлення з «3 жовтня» на « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1962 року, та виконаний в атестаті запис її імені українською мовою як « ОСОБА_2 », не відповідають дійсній даті її народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та імені « ОСОБА_3 », зазначених в належних їй паспорті та інших документах. Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення пенсії при досягненні нею пенсійного віку.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлену нею вимогу повністю, прохала суд її задовольнити, зазначивши, що запис в атестаті її імені української мовою « ОСОБА_2 » з однією літерою «м» та помилковість запису російською мовою в трудовій книжці числа і місяця її народження, як « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з подальшим їх виправленням на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », можуть створити перешкоди при оформленні нею пенсії за віком при визначенні трудового стажу, оскільки є відмінними від тих відомостей, які зазначені в належному їй паспорті громадянина України.

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.37-38, 42). Згідно письмового клопотання прохав суд розглянути справу без його участі та вирішити справу на розсуд суду (а.с.40).

Заслухавши пояснення заявника, безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно повторно виданого свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , в якому записи виконані російською мовою, судом встановлено, що заявник по справі народилась « ІНФОРМАЦІЯ_5 », місцем її народження зазначені: «п.Топар г.Абай Карагандинская область», прізвище, ім`я та по батькові записані як « ОСОБА_4 » (а.с.7).

Після проведення 20.09.1980 року за актовим записом №35 державної реєстрації шлюбу з гр-ном ОСОБА_5 дошлюбне прізвище заявника змінилось з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 21.04.2021 року за №3 Устинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). У відомостях про дружину українською мовою також зазначені її ім`я та по батькові як « ОСОБА_8 » (а.с.8-9).

Після державної реєстрації розірвання шлюбу з гр-ном ОСОБА_5 20.05.1988 року за актовим записом №11, заявнику було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.10).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (серія НОМЕР_3 ), в якому записи виконані російською мовою, 02.12.1989 року заявником було зареєстровано шлюб з гр-ном ОСОБА_9 , внаслідок чого її прізвище з « ОСОБА_7 » змінилось на « ОСОБА_10 ». Ім`я та по батькові заявника зазначені як « ОСОБА_11 » (а.с.11).

18.02.2016 року Устинівським РС УДМС України в Кіровоградській області заявнику по справі був виданий паспорт громадянина України (серія НОМЕР_4 ), в якому її прізвище, ім`я та по батькові зазначені українською мовою як « ОСОБА_1 », дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », місце народження - «с.Топар Абайського району Карагандинської області». Відповідно прізвище, ім`я та по батькові заявника російською мовою зазначені в паспорті як « ОСОБА_1 », дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_5 », місце народження - «с.Топар Абайского района Карагандинской области» (а.с.4-5).

05.03.2018 року заявнику була видана картка платника податків із реєстраційним номером НОМЕР_5 . Прізвище, ім`я та по батькові заявника як фізичної особи-платника податків зазначені в картці як « ОСОБА_1 ». Дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (а.с.6, 32).

Зі змісту атестату №8865, виданого 18 серпня 1980 року сільським професійно-технічним училищем №3 м.Олександрія Кіровоградської області, в якому записи виконані одночасно українською та російською мовами, вбачається: запис українською мовою прізвища, імені та по батькові громадянки, якій він виданий, як « ОСОБА_12 » та російською мовою як « ОСОБА_4 », отримана професія та присвоєна кваліфікація - «електромонтер сільської електрифікації і зв`язку третього розряду (а.с.33).

Зі змісту трудової книжки (серія НОМЕР_1 ), заповненої 08.07.1980 року, вбачається зміна записів прізвища власника трудової книжки, виконаних на російській мові, спочатку з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_7 » та в подальшому на « ОСОБА_10 » при незмінному зазначенні імені та по батькові власника трудової книжки як « ОСОБА_11 », а також зміна записів числа і місяця її народження з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 » при незмінному зазначенні року її народження - «1962». Професія, спеціальність власника трудової книжки зазначена - «электромонтер» (а.с.31).

Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої нею вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пунктів 1, 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (з наступними змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація її права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 08.07.1980 року, та атестату №8865, виданого 18.08.1980 року, про встановлення факту належності яких заявник звернулась до суду з відповідною заявою, вбачається відмінність зазначених в трудовій книжці на російській мові дат народження заявника, змінених з «3 октября» на « ІНФОРМАЦІЯ_5 », від дійсної дати народження, вказаної в належних їй документах, зокрема, свідоцтві про народження, в якому запис дати народження заявника, виконаний російською мовою як « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та відмінність запису в атестаті імені заявника « ОСОБА_2 », виконаного українською мовою з однією літерою «м»,від її дійсного імені, зазначеного в належних їй документах як « ОСОБА_14 » на російській мові та « ОСОБА_3 » на українській мові (зокрема, паспорті громадянина України), при одночасній відповідності інших відомостей, внесених до трудової книжки та атестату, тим даним, які містяться в паспорті та інших документах заявника щодо її прізвища та по батькові, року та місця народження, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаних вище документів.

Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 08.07.1980 року, та атестату №8865 про закінчення сільського професійно-технічного училища №3 м.Олександрія Кіровоградської області, судом під час розгляду справи встановлено не було.

Крім того, судом приймається до уваги, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява ОСОБА_1 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 та встановлення факту належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 08.07.1980 року, та атестату №8865, виданого 18.08.1980 року,про закінчення сільського професійно-технічного училища №3 м.Олександрія Кіровоградської області з метою реалізації права заявника при досягненні нею пенсійного віку на оформлення та отримання пенсії, що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що заявником ОСОБА_1 при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а.с.1).

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31.03.1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються.

З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником ОСОБА_1 судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючих документів особі), - задоволити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 наступних документів:

1) трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 08 липня 1980 року, в якій запис дати народження власника трудової книжки, виконаний російською мовою та містить виправлення з «3 октября» на «10 марта 1962 года»;

2) атестата №8865, виданого 18 серпня 1980 року « ОСОБА_12 » про закінчення сільського професійно-технічного училища №3 м.Олександрія Кіровоградської області по професії та кваліфікації «електромонтер сільської електрифікації і зв`язку третього розряду».

Судові витрати у виді сплаченого заявником ОСОБА_1 судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.Соборна, буд.№7а м.Кропивницький, поштовий індекс 25009, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20632802.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Повне рішення суду складено 16 вересня 2021 року.

Суддя С.Ю.Атаманова