ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/1884/21 Головуючий суддя І інстанції Кононенко Т. О.
Провадження № 22-ц/818/4877/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших видів кредиту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Чумака Романа Васильовича на рішення Московського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року, ухвалене у складі головуючого судді Кононенко Т.О., по справі № 638/1884/21, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Додатковим рішенням цього ж суду від 19 липня 2021 року було вирішено питання щодо витрат на професійну правову допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засобами поштового зв`язку 30 червня 2021 року адвокат Чумак Р.В. подав апеляційну скаргу у передбачений законом строк, безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 липня 2021 року справу витребувано з суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чумака Романа Васильовича на рішення Московського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року залишено без руху для сплати судового збору.

06 серпня 2021 року на адресу Харківського апеляційного суду з Московського районного суду м.Харкова надійшла друга апеляційна скарга подана адвокатом Чумак Р.В. на додаткове рішення 31 липня 2021 року засобами поштового зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи 10 серпня 2021 року ОСОБА_3 отримав копію вказаної ухвали від 30 липня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.150), проте наразі апелянтом вказані недоліки не усунуті.

Станом на 14 вересня 2021 року вимоги ухвали апелянтом не виконані.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов`язує сторону самостійно цікавитися перебігом розгляду його справи. Тривала відсутність такого інтересу свідчить про його небажання добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що у разі якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки вимоги ухвали від 30 липня 2021 року апелянтом не виконані, апеляційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню апелянту.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до частинии другої статті 357, частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чумака Романа Васильовича на рішення Московського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року - вважати неподаною та повернути апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Вилучити з матеріалів справи і повернути представнику ОСОБА_1 адвокату Чумаку Роману Васильовичу оригінал апеляційної скарги з додатками (а.с. 132-141), долучити до матеріалів справи її копію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.Ю.Тичкова.