УХВАЛА

13 вересня 2021 року м. Кропивницький

справа № 402/69/20

провадження № 22-ц/4809/1192/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Мурашко С. І., Письменний О. А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2021 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 у даній справі відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

25 серпня 2021 року зареєстровано надходження матеріалів даної справи до апеляційного суду після усунення судом першої інстанції недоліків у оформленні.

У період з 02 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року включно головуючий суддя (суддя-доповідач) у даній справі Дьомич Л.М. перебувала у відпустці.

У апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2021 року, яке обґрунтоване тим, що копію оскаржуваного судового рішення представником скаржника отримано простим листом лише 06 травня 2021 року. Посилаючись на ч. 2 ст. 354 ЦПК України, скаржник вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Виходячи з наведеної процесуальної норми, фактичних обставин справи та враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 1191-р «Про перенесення робочих днів у 2021 році», апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції у даній справі мала бути подана скаржником у строк до 05 травня 2021 року включно, фактично ж подана шляхом направлення засобами поштового зв`язку 01 червня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

За нормою ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваного судового рішення сторонам не направлялась. 26 квітня 2021 року, на підставі поданої до суду заяви, копія рішення була направлена представнику позивача (а.с. 112-113). До апеляційної скарги додано копію супровідного листаУльяновського районного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2021 року з рукописним написом про його отримання 06 травня 2021 року представником позивача адвокатом Осієвською І.В. (а.с. 127).

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і самій особі.

Таким чином, враховуючи положення процесуального закону щодо представництва у цивільному процесі та застосовуючи аналогію закону, слід дійти висновку, що датою отримання скаржником оскаржуваного судового рішення є дата отримання рішення його представником.

Апеляційний суд зауважує, що вчинений представником позивача рукописний напис на супровідному листі суду про дату отримання кореспонденції сам по собі не є належним доказом на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення. Разом з тим, відтиск поштового штемпелю з датою «03 травня 2021 року» на копії конверту, адресованого районним судом представнику позивача, свідчить про те, що скаржником дотримано вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України та у межах визначеного вказаною процесуальною нормою строку подано апеляційну скаргу (а.с. 130).

Таким чином, наявні правові підстави для задоволення судом заявленого клопотання та поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі.

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання зазначено, що судовий збір, який необхідно сплати за подання апеляційної скарги перевищує 5% річного доходу скаржника, що відповідно до п.1ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для задоволення заявленого клопотання. Також зазначено, що скаржник є пенсіонером за віком з 2011 року та отримує пенсійні виплати, які можуть забезпечити лише мінімальні потреби; знаходиться на диспансерному обліку у лікаря терапевта та під наглядом лікаря Кіровоградського обласного онкологічного диспансеру, що вимагає витрат на лікування.Крім того, 10 жовтня 2017 року сталася пожежа у будинку, в якому позивач проживав разом із дружиною, в результаті чого було частково знищено покрівлю та перекриття житлового будинку і вікон, вхідні та міжкімнатні двері, підлогу, меблі, одяг, взуття, посуд, килими, ковдри, подушки. Тому пенсійні виплати витрачаються позивачем також на відновлення житла та майна, пошкоджених внаслідок пожежі.

Посилаючись на положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), скаржник звертає увагу на те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Вирішуючи заявлене скаржником клопотання, апеляційний суд враховує наступне.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи ставку судового збору, встановлену Законом для фізичних осіб за звернення до суду з позовною заявою немайнового характеру, та розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі скаржнику необхідно було сплатити судовий збір у сумі 1261,20 грн: (2102,00 грн х 0,4) х 150% = 1261,20 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Зазначена процесуальна норма щодо судового збору має відсильний характер, оскільки порядок та підстави відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати унормовано у ст. 8 Закону.

На відміну від редакції ст. 8 Закону, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, у чинній редакції вказаної норми конкретизовано умови, саме за наявності яких суду надано право задовольнити відповідну заяву сторони. Так, визначається, що суд своєю ухвалою за клопотанням сторони, враховуючи її майновий стан, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Виходячи із правового обґрунтування заявленого скаржником клопотання, визначальним у вирішенні питання наявності підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення судом, на підставі поданих стороною доказів, тієї обставини, що сума судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі є більшою від суми, яка складає 5% від річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

Як роз`яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зі змісту доданих до клопотання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків вбачається, що річний дохід ОСОБА_1 за чотири квартали 2020 року складає 5644,94 грн (соціальні виплати - субсидія).

Відповідно до довідки про доходи, виданої скаржнику Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Маловисківський район), сума отриманої ним пенсії за віком у 2020 році складає 34 127,45 грн.

Апеляційним судом враховано зміст третього абзацу пп. 4.5 п. 4 мотивувальної частини Рішення Великої палати Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018 у справі № 1-6/2018, відповідно до якого Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист громадян, яке згідно з частиною другою ст. 46 Конституції України гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням і не є заробітком громадян або іншим доходом, пов`язаним з будь-яким видом діяльності.

Виходячи з викладеного, сума отриманої скаржником у 2020 році пенсії за віком не враховується апеляційним судом при визначенні розміру його доходу за відповідний календарний рік.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ).

Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Враховуючи наведене, оскільки річний дохід боржника у 2020 році складає 5644,94 грн, що підтверджується належними доказами, 5 % від цієї суми дорівнює 282,25 грн (5644,94 х 5% = 282,25 грн) і ця сума є меншою від 1261,20 грн судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору підлягає задоволенню апеляційним судом.

Докази, надані скаржником на підтвердження решти зазначених у клопотанні обставин, колегією суддів до уваги не беруться як такі, що не відповідають критерію належності доказів у цивільному процесі.

Отже, обставини, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження у справі, відсутні.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 127, 136, 354, 359, 360, 361 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2021 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2021 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2021 року.

Відповідач у строк до 30 вересня 2021 року має право подати до суду апеляційної інстанції в письмовій формі відзив на апеляційну скаргу разом з доказами надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Відзив має відповідати вимогам ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді С. І. Мурашко

О. А. Письменний