Справа № 689/796/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2021 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями органу державної влади,

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації, Державної казначейської служби України про стягнення 80000 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями органу державної влади.

На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона являється пенсіонеркою, особою з інвалідністю ІІ групи, отримує пенсію за віком у розмірі 1707 грн., яка є її єдиним доходом. Позивач проживає одна по АДРЕСА_1 і в період з травня по вересень 2019 року була одержувачем субсидії.

При розрахунку розміру субсидії на вказаний період Управлінням соціального захисту населення було значно завищено розмір обов"язкового платежу, який мала сплатити позивач, до складу житлово-комунальних послуг, на які надається субсидія, не було включено послуги з водопостачання, а норма споживання електроенергії була зменшена до 70 кВт, хоча фактично позивач використовує понад 100 кВт.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2020 дії Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації при призначенні субсидії позивачу за період травень-вересень 2019 року в частині розміру (суми) обов"язкового платежу за рахунок позивача визнано протиправними, зобов"язано відповідача провести перерахунок призначеної позивачу субсидії за період з травня по вересень 2019 року.

Незважаючи на наявність судового рішення, відповідач його не виконує, відмовляє у здійсненні належного перерахунку субсидії.

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях і переживаннях через те, що їй довелося витратити значний час і зусилля для відновлення свого порушеного права. Позивач почувала себе проігнорованою, розчарованою, занепокоєною, відчувала несправедливість, приниження та тривалу невизначеність. Також внаслідок неправомірного розрахунку субсидії у позивача утворилася заборгованість за комунальні послуги, у зв"язку з чим газопостачальною компанією були вжиті заходи щодо обмеження газопостачання. Через це позивач вимушена була позичати гроші у сусідів та знайомих, щоб оплатити заборгованість і не залишитися без опалення та газопостачання, оскільки вона являється інсулінозалежною і потребує регулярного харчування. Несправедливі нарахування субсидії відповідачем поставили позивача на межу виживання. Перенесений стрес негативно відобразився на її психоемоційному стані та спричинив погіршення стану здоров"я, внаслідок чого вона була терміново госпіталізована до медичної установи. На лікування було витрачено більше 8000 грн., які позивач змушена була позичати у знайомих. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 80000 гривень, які просить стягнути через Державну казначейську сліжбу України з Управління праці та соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Ухвалою суду від 14.07.2021 відповідача - Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації замінено на Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації.

В судовому засіданні позивач і її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, представник позивача пояснила, що ОСОБА_1 , не погоджуючись із розрахунком розміру субсидії, проведеним Управлінням соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації за період з травня по вересень 2019 року, сама перерахувала субсидію і встановила, що відповідачем розрахунок було здійснено неправильно, у зв"язку з чим вона звернулася до суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2020 зобов"язано Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації зробити перерахунок субсидії Мостовій, але до цього часу рішення суду не виконано, перерахунку зроблено не було. У зв"язку з порушенням її прав Мостова неодноразово змушена була їздити в м.Хмельницький на судові засідання, витрачати на це час і кошти. Перенесений стрес негативно відобразився на психоемоційному стані позивача та спричинив погіршення стану здоров"я, внаслідок чого її терміново госпіталізували до Хмельницької обласної лікарні. Витрати на лікування склали близько 8000 грн. А оскільки право ОСОБА_1 на даний час не відновлено, це продовжує негативно впливати на її стан. Оскільки протиправна поведінка Управління соціального захисту населення встановлена рішенням суду, і завдана позивачу шкода підтверджується відповідними документами, представник позивача просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, подав до суду відзив на позов, у якому вказав, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними і необгрунтованими, оскільки при визначенні розміру житлової субсидії ОСОБА_1 працівники управління діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2020 було зобов"язано Управління соціального захисту населення провести перерахунок субсидії ОСОБА_1 , що і було зроблено. Різниці в розмірі жилової субсидії не виявлено. Крім того, позивачем не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди внаслідок протиправних діянь управління соціального захисту населення, оскільки позивач являється особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання і згідно довідок КНП "Ярмолинецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги" потребує періодичного стаціонарного лікування. Позивач стверджує про термінову госпіталізацію її до медичної установи, але в наданому виписному епікрізі не вказано, що пацієнтка поступила в ургентному порядку, а тому можна вважати, що госпіталізація була планова.

Представник відповідача - Державної Казначейської служби України, який у встановленому порядку оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився.

Заслухавши учасників судового рогляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною першою ст. 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належить і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1)якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2)якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3)в інших випадках, встановлених законом.

На підставі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діянняособи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, як правило, є відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримувала житлові субсидії за період травень-вересень 2019 року. Не погоджуючись із розрахунком розміру субсидії, проведеним Управлінням соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації, позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2020 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації при призначенні субсидії ОСОБА_1 за період травень-вересень 2019 року в частині розміру (суми) обов"язкового платежу за рахунок ОСОБА_1 , зобов"язано Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації провести перерахунок призначеної субсидії ОСОБА_1 за період травень-вересень 2019 року.

Дані обставини встановлені рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 29 жовтня 2020 року (а.с. 8).

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд виходить з того, що протиправність дії Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації під час визначення розміру (суми) обов"язкового платежу за рахунок ОСОБА_1 при призначенні їй субсидії за період травень-вересень 2019 року підтверджується рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.202 в адміністративній справі №560/2676/20, зважаючи на що посилання представника відповідача у відзиві на недоведеність ОСОБА_1 позовних вимог є безпідставними.

Внаслідок протиправної поведінки Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації позивач зазнала втрат немайнового характеру у вигляді душевних страждань, порушення звичайного способу життя, психологічного навантаження, втрати емоційної стабільності, руйнування її життєвих планів, проведення відповідних витрат у зв`язку з необхідністю звернення до суду за захистом порушених прав. Позивач почувала себе проігнорованою, розчарованою, занепокоєною, відчувала несправедливість, приниження та тривалу невизначеність, що призвело до погіршення стану її здоров"я.

На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем надано виписний епікриз КНП "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в період з 05 по 14 листопада 2019 року, діагноз: цукровий діабет ІІ типу, середньої важкості, діабетична ангіопатія сітківки обох очей, початкова катаракта, діабетична ангіопатія нижніх кінцівок (а.с. 20), довідку КНП "Ярмолинецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги" №265 від 05.02.2021 про те, що ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря і потребує постійного, довготривалого лікування з приводу захворювання бронхіальна астма, цікровий діабет ІІ типу, діабетична ангіопатія сітківки, початкова катаракта, метаболічна кардіопатія (а.с.22).

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі №560/798/16-а (адміністративне провадження №К/9901/38893/18) психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчити про заподіяння їй моральної шкоди.

Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок протиправних дій відповідача у неї утворилася заборгованість за комунальні послуги, у зв"язку з чим газопостачальною компанією були вжиті заходи щодо обмеження газопостачання, що підтверджується повідомленнями про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 10.09.2019, від 11.02.2020 та від 06.07.2020 (а.с. 18, 19).

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Основною умовою відшкодування, зокрема, моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі за №804/2252/14, від 31.01.2018 у справі за №813/5138/13-а та в рішеннях Верховного Суду від 12.02.2018 у справі за №800/500/16, від 01.03.2018, у справі за №9901/377/18.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі за №464/3789/17, згідно з якими адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

В практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (Рисовський проти України, № 29979, п. 86, 89, від 20 жовтня 2011, Антоненков та інші проти України, № 14183/02, п. 71, 22 листопада 2005).

Враховуючи фактичні обставини справи, норми права, які регламентують спірні правовідносини, характер і спосіб завдання моральної шкоди позивачу, тривалість її перетерплювання, виходячи із вимог розумності, виваженості, справедливості (співмірності), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. А саме, суд вважає за необхідне стягнути з Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також суд враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, де зазначено, що «тлумачення частини другоїстатті 30 ЦПК України (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову) дозволяє зробити висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяною органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду.

З урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне вказати, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав».

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до покладених завдань Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 цього Положення).

Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Згідно з пунктом 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Отже, моральна шкода, завдана ОСОБА_1 підлягає стягненню саме з Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивачем подано позов про стягнення з Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації моральної шкоди в розмірі 80000 грн., при цьому судом задоволено позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн., тобто вимоги задоволено на 3,75%, тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 34,05 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації (29018, м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 3000 (три тисячі) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації (29018, м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 4, ) на користь держави 34,05 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 28 грудня 2021 року.

Суддя М.М.Баськов