ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/4301/18
Провадження № 6/201/163/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимової О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 року КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, якою рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №27 комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради від 02 лютого 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ №32 комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради від 19 лютого 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ №67-о комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради від 22 березня 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-терапевта в комунальному закладі Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради. Стягнуто з комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 244627, 75 грн., у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 в комунальному закладі Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради та стягнення на її користь з комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради середнього заробітку за один місяць в розмірі 6849, 58 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Подана заява обґрунтована тим, що виконання зазначеного рішення суду становить значний суспільний інтерес для численного колективу комунального закладу, має виняткове значення для відповідача, стягнута судом сума середнього заробітку позивача та судових витрат в загальному розмірі 258259,28 грн. в даний час є дуже великою для відповідача, не передбачена бюджетом комунального закладу, в разі її стягнення органами казначейської служби в рази зменшяться суми доплат та винагород медичному персоналу відповідача, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій медичним працівникам у зв`язку із поширенням надзвичайної події в країні та світі коронавірусної хвороби (COVID-19).

У судовому засіданні представник заявника (відповідача по справі), заяву підтримав, просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, оскільки на їх думку, не існує жодної реальної причини для задоволення вимог відповідача через те, що КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР є закладом з великими фінансовими можливостями і впливом. Подання вдруге заяви про розстрочення виконання судового рішення, першу з яких було задоволено ухвалою суду першої інстанції, але суд апеляційної інстанції цю ухвалу скасував, вважають зловживанням відповідачем своїми правами.

Вислухавши сторони та дослідивши надані матеріали, суд встановив, що 24 березня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

21 квітня 2020 року судом було ухвалено додаткове рішення, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради понесені при розгляді даної справи витрати за проведення комісійних судово-медичних експертиз в загальному розмірі 34137,50 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №27 комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради від 02 лютого 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ №32 комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради від 19 лютого 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ №67-о комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради від 22 березня 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-терапевта в комунальному закладі Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради з 22 березня 2018 року. Стягнуто з комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 221288,84 грн. без утримання податків та платежів. Стягнути з комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1000 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 в комунальному закладі Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради та стягнення на її користь з комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради середнього заробітку за один місяць в розмірі 6377, 20 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 судові витратив розмірі 6790,80 грн.

24 грудня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розстрочено виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року у даній цивільній справі № 201/4301/18 на 12 місяців - з 01 грудня 2020 року по 01 грудня 2021 року, стягуючи з Відповідача на користь Позивача 19 089,97 грн. щомісячно.

В подальшому зазначену ухвалу від 24 грудня 2020 року про розстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2021 року.

Між тим, 27 січня 2021 року постановою Верховного Суду постанова Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року було скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

23 березня 2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року скасовані вдруге та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволені частково. Визнано незаконними та скасовані накази: №27 від 02.02.2018 року, №32 від 19.02.2018 року, №67-о від 22.03.2018 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади лікаря-терапевта обласної МСЕК №5. ОСОБА_1 поновлена на посаді лікаря-терапевта обласної медико-соціальної експертної комісії № 5 в Комунальному закладі «Обласний клінічний центр медико- соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради». Стягнуто з Відповідача на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 244627,75 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., судові витрати в розмірі 9631,53 грн. Загальна сума складає: 258259,28 грн. Постанову суду допущено до негайного виконання в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення з Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» середнього заробітку за один місяць в розмірі 6849, 58 грн..

В зв`язку з відсутністю необхідних грошових коштів, Відповідач звернувся до суду із заявою, що розглядається у даному провадженні, про відстрочення (розстрочення) виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, відстрочення виконання рішення суду може бути надано у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №33/229-04 визначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/20121; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № П-рп/2012'): відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

В даному випадку, суд бере до уваги той факт, що сума стягнення відноситься до заробітної плати ОСОБА_1 , через що таке стягнення має пріоритет перед погашенням заборгованості перед іншими кредиторам закладу. Також суд не може залишити поза увагою і той факт, що боржник КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР є комунальним підприємством із бюджетним фінансуванням, із доданого ним до заяви звіту про надходження та використання коштів загального фонду за 2020 рік (форма №2м) КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР, в розділі 9 вказаний залишок грошових коштів на кінець звітного періоду складає незначну суму наявних у закладу коштів, яка є очевидно неспівмірною із сумою боргу за судовим рішенням, а відсутність необхідних для виконання судового рішення коштів може призвести до арешту рахунків закладу та як наслідок блокування його роботи в цілому.

Також суд враховує й пояснення сторін в судовому засіданні про те, що на виконання згаданої постанови Дніпровського апеляційного суду, ОСОБА_1 поновлена на роботі, їй виплачується поточна заробітна плата, тобто кошти для забезпечення організації свого життя вона має.

Водночас, суд не може проігнорувати та не взяти до уваги висновки суду апеляційної інстанції, викладені у постанові від 09 червня 2021 року по даній справі, якою було скасовано ухвалу суду першої інстанції від 24 грудня 2020 року про розстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року.

У даній постанові колегія суддів дійшла висновку про те, що наведені заявником обставини на користь розстрочення виконання рішення суду, в силу ст.435 ЦПК України, не можуть бути підставами для розстрочення виконання рішення, так як порушують інтереси стягувача. Крім того, відповідачем відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, як в суді першої інстанції, так й в суді апеляційної інстанції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для розстрочки виконання рішення суду, згідно положень ч.3 ст.435 ЦПК України. Отже, враховуючи зазначені обставини у їх сукупності, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що відстрочення виконання рішення суду у повному обсязі на певний період є неможливим через особливу природу боргу, що відноситься до категорії заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що заява КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР про розстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

В заяві ж «Обласного клінічного центру медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 30.03.2021 року про розстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, що розглядається у даному провадженні, заявник наводить підстави для розстрочення виконання цієї постанови, аналогічні підставам, які вже були предметом дослідження в судах першої та апеляційної інстанцій при розгляді заяви про розстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року, якою рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року були скасовані.

За таких обставин, враховуючи позицію суду апеляційної інстанції щодо розстрочення виконання судового рішення з підстав, на які посилається заявник, суд доходить до висновку про те, що дана заява задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-260, 435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев