ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чернишов Сергій Олегович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Уваров Максим Олександрович, Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради, Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав,-

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чернишов Сергій Олегович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Уваров Максим Олександрович, Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради, Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав, провадження у якій відкрито 01 жовтня 2019 року.

За клопотанням представника відповідача 03 березня 2020 року в судовому засіданні залучено в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 в інтересах його малолітнього сина ОСОБА_1 орган опіки та піклування в особі виконкому Соборної районної у м. Дніпрі ради.

28 листопада 2020 року до суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , подано позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в якій просить визнати, що ОСОБА_3 втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що права кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави, а саме внаслідок правочинів щодо спірного нерухомого майна, внаслідок яких, позивач за первісним позовом втратив право користування квартирою (який одночасно є відповідачем за позовом малолітнього), а малолітній позивач набув таке право користування. Можливе виселення батьків малолітнього, на підставі ч. 4 ст. 29 ЦК України, може призвести до виселення позивача за зустрічним позовом і втрати дитиною права користування спірною квартирою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2021 року відмовлено у прийняті позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до спільного розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чернишов Сергій Олегович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Уваров Максим Олександрович, Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради, Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та повернуто її позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами, суд першої інстанції виходив з того, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, оскільки позови містять різний зміст вимог, обставин, які підлягають доказуванню, а також їх спільний розгляд може ускладнити вирішення справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до частини 1, 2 статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення статті 195 та статей 193 і 194 ЦПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 193 і 194 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил представлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 52 ЦПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 52 ЦПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Встановлено, що 13 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу від 06 лютого 2019 року недійсним, скасування рішень про державну реєстрацію прав, витребування майна з чужого володіння, позбавлення права користування, усунення перешкоди в здійсненні позивачем права користування майном шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_7 та визнати право позивача на реєстрацію місця проживання.

Предметом спору за позовною заявою про вступ у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору є визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним.

Із характеру вказаних вимог не вбачається, що вони є тотожними вимогам за первісним позовом, що вони взаємопов`язані з первісною позовною заявою та виникають з одних і тих же правовідносин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що повернення позовної заяви, поданої третіми особами із самостійними вимогами, не перешкоджає їм звернутися із самостійним позовом на загальних підставах.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: