Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-з/711/102/21
Справа № 711/5299/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики із спадкоємця,-

встановив:

20.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 , як спадкоємиці після смерті ОСОБА_3 , на його користь борг за договором позики в розмірі 5 500 000грн. у межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину ОСОБА_2 , в розмірі, який відповідає її частці у спадщини. Також просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 1350грн., судові витрати зі сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 454грн. та витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в розмірі 20000грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.08.2021 справа № 711/5299/21 (провадження №2/711/2526/21) передана на розгляд судді Демчика Р.В.

Також, разом з позовною заявою, позивачем було подано заяву про забезпечення позову (провадження №2-з/711/102/21), в якій позивач просив застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне нерухоме та рухоме майно, що належало на праві власності ОСОБА_3 , а саме:

1) 1/4 частину жилого будинку житловою площею 47,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних споруд, розташованого на земельній ділянці розміром 569,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 6882 грн.;

2) земельну ділянку площею 148,0 кв.м., розташовану на території Черкаської міської ради, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер -02-060-0027, за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) гараж загальною площею 19,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 5664 грн.;

4) квартиру загальною площею 41,7 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 вартістю 5499 грн.;

5) 1/2 частину житлового будинку з прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

6) 1/2 частину комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 вартістю 598000 грн.;

7) земельну ділянку площею 0, 05 га, кадастровий номер -02- 059-0092;

8) 1/2 частину земельної ділянки площею 0,3639 га, кадастровий номер :02:001:0540, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 ;

9) земельну ділянку площею 0,0369 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:059:0009, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 ;

10) судно « Крим - М » туристичне, внесене в Суднову книгу України УЧА-1057-К, 1982 року побудови, будівельний № НОМЕР_5, з двигуном HONDA BF50A4LRTO № НОМЕР_6, 50 к.с., 2003 року випуску;

11) автомобіль Ssang Yong Kyron, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

12 ) автомобіль Jeep Cherokee, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Заяву обґрунтовує тим, що позивач звернувся до Придніпровського райсуду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 , як до спадкоємиці, про стягнення з неї на його користь боргу за договором позики в сумі 5 500 000грн., який був укладений у вигляді розписки між позивачем та померлим ОСОБА_3 . Також позивач вказує, що на момент звернення до суду з вказаним позовом Відповідач претензію кредитора із вимогою повернути грошові кошти за договором позики проігнорувала, що свідчить про свідоме ухилення її як спадкоємця від виконання зобов`язань за договором позики, борг померлого у визначений кредитором строк вона не повернула, у зв`язку із чим позивач буз змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх майнових прав та законних інтересів. Тому позивач вважає, що у нього є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може вчинити дії, які у подальшому можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та повернення боргу за договором позики із спадкоємця, зокрема, відповідач може вчинити дії з відчуження нерухомості та інших речових прав на користь третіх осіб.

Дослідивши заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх

вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також

відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди відповідачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для забезпечення позову: 1) невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду; 2) невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен з`ясувати причини, з яких потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Так, позивач вказує, що між ним та ОСОБА_2 , як спадкоємицею померлого чоловіка - ОСОБА_3 , виник спір щодо повернення боргу за договором позики, що був укладений між ОСОБА_3 та позивачем, в розмірі 5 500 000грн., а тому він 20.08.2021 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з відповідним позовом.

За наданими матеріалами справи, встановлено, що за життя, померлому ОСОБА_3 належало наступне нерухоме та рухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт в якості забезпечення позову, а саме:

1) 1/4 частину жилого будинку житловою площею 47,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних споруд, розташованого на земельній ділянці розміром 569,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 6882 грн.;

2) земельну ділянку площею 148,0 кв.м., розташовану на території Черкаської міської ради, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер -02-060-0027, за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) гараж загальною площею 19,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 5664 грн.;

4) квартиру загальною площею 41,7 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 вартістю 5499 грн.;

5) 1/2 частину житлового будинку з прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

6) 1/2 частину комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 вартістю 598000 грн.;

7) земельну ділянку площею 0, 05 га, кадастровий номер -02- 059-0092;

8) 1/2 частину земельної ділянки площею 0,3639 га, кадастровий номер :02:001:0540, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 ;

9) земельну ділянку площею 0,0369 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:059:0009, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 ;

10) судно « Крим - М » туристичне, внесене в Суднову книгу України УЧА-1057-К, 1982 року побудови, будівельний № НОМЕР_5, з двигуном HONDA BF50A4LRTO № НОМЕР_6, 50 к.с., 2003 року випуску;

11) автомобіль Ssang Yong Kyron, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

12 ) автомобіль Jeep Cherokee, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Проте, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів які б свідчили про існування у відповідача ОСОБА_2 виникнення бажання здійснити відчуження на користь третіх осіб, зазначеного вище рухомого та нерухомого майна, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що у своїй заяві представник взагалі не посилається на обставини, що свідчать про можливість відповідача здійснити відчуження, переоформлення зазначеного рухомого та нерухомого майна на інших осіб з метою невиконання судового рішення.

Оскільки з наданих позивачем інформаційних довідок (станом на 10.08.2021) вбачається, що на дату формування вказаних довідок, власником вказаного майна зазначений ОСОБА_3 .

Також позивач вказує, що ним було скеровано відповідачу вимогу про негайне повернення боргу в сумі 5 500 000грн. в строк до 15 серпня 2021 року (номер поштового відправлення за трекером Укрпошта 606). Однак на момент звернення до суду з відповідним позовом (20.08.2021), вказана вимога була проігнорована відповідачем ОСОБА_2 .

В той же час, згідно відомостей на офіційному сайті Укрпошта про відстеження поштового відправлення за трекером 606 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) вбачається, що вказана вимога була отримана адресатом 20.08.2021, тобто в день звернення позивача до суду з даним позовом, а відтак, зазначене свідчить, що відповідач апріорі не могла виконати вимогу у визначений позивачем строк (до 15.08.2021), оскільки була з нею ознайомлена на п`ятий день, після спливу строку наданого їй для виконання вказаної вимоги.

Окремо слід зазначити, що позивачем також не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що накладення арешту на зазначене ним у заяві про забезпечення позову рухоме та нерухоме майно, є співмірним із заявленими позовними вимогами на час звернення до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики із спадкоємця.

Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики із спадкоємця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя: Р. В. Демчик