Справа № 946/5692/21
Провадження № 2/946/2785/21
УХВАЛА

13 вересня 2021 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіна Г.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді,

В С Т А Н О В И В:

07.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимова Т.І., про визнання правочину удаваним.

06.09.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому по справі, з наступних підстав:

1. Суддя Смокіна Г.І. у минулому дозволяла собі проводити судові засідання за участі заявниці, де демонстративно допускала вкрай неетичну поведінку щодо неї, публічно принижуючи її за присутності процесуальних опонентів, чим остаточно підірвала довіру до себе як судді.

2. Суддя Смокіна Г.І., перебуваючи та діючи у статусі судді, демонстративно дозволяла собі публічно принижувати її за присутності необмеженої кількості відвідувачів суду.

3. Суддя Смокіна Г.І., перебуваючи та діючи у статусі судді, демонстративно дозволяла собі перемигуватися безпосередньо у судовому засіданні перемигуватися з процесуальними опонентами, чим остаточно підірвала довіру до себе як судді.

4. Суддя Смокіна Г.І., перебуваючи та діючи у статусі судді, демонстративно дозволяла собі позапроцесуальні контакти з моїми процесуальними опонентами (зокрема, у цивільній справі № 500/2395/18), чим остаточно підірвала довіру до себе як судді.

5. Суддя Смокіна Г.І. була викрита у використанні підроблених документів у цивільній справі № 500/2395/18 на користь процесуальних опонентів.

6. Суддя Смокіна Г.І. була викрита у сприянні використанню підроблених документів відповідачам та іншим особам у рамках судового розгляду цивільної справи № 500/2395/18.

7. У рамках судового розгляду цивільної справи № 500/2395/18 суддя Смокіна Г.І. неодноразово, діючи на користь членів організованого злочинного угруповання, неодноразово допускала бездіяльність щодо постановлення окремої ухвали, чим здійснювала та продовжує здійснювати підтримку осіб, викритих у злочинній діяльності.

8. У рамках судового розгляду цивільної справи № 500/2395/18 суддя Смокіна Г.І., діючи на користь членів організованого злочинного угруповання, призначила експертизу на підставі підроблених документів, чим умисно затягнула на користь процесуальних опонентів розгляд судової справи № 500/2395/18 на 6 місяців, чим злісно порушила розумні строки судового розгляду у зазначеній цивільній справі.

9. Проти судді Смокіної Г.І. заявницею неодноразово подавались скарги до Вищої ради правосуддя з підстав численних порушень суддівської етики суддею Смокіною Г.І., через що вона не може очікувати від судді Смокіною Г.І. неупередженого розгляду будь-якої справи.

10. Заявницею на суддю Смокіну Г.І. неодноразово подавались заяви про вчинення суддею Смокіною Г.І. злочинів, пов`язаних з використанням підроблених документів у цивільній справі № 500/2395/18, через що вона не може очікувати від судді Смокіної Г.І. неупередженого розгляду будь-якої справи.

11. За її заявою про вчинення суддею Смокіною Г.І. злочинів на користь організованого злочинного угруповання, пов`язаних з використанням підроблених документів у цивільній справі № 500/2395/18, було відкрите кримінальне провадження, в якому вона має статус потерпілого та цивільного позивача, що категорично виключає участь суддя Смокіною Г.І. у здійсненні правосуддя у будь-якій справі за участі заявниці.

12. Через подання цивільного позову до судді Смокіної Г.І. про відшкодування суддею Смокіною Г.І. моральної шкоди у рамках кримінального провадження, суддя Смокіна Г.І. підлягає безальтернативному відводу (самовідводу).

13. Перманентна незаконна діяльність судді Смокіної Г.І. вказує на те, що суддя Смокіна Г.І. не може надати будь-які (навіть мінімальні) гарантії для забезпечення об`єктивного розгляду конкретної справи, що є безальтернативною підставою для відводу судді Смокіної Г.І. («Salov v. Ukraine», п. 85; «Borgers v. Belgium», n. 26).

14. Через перебування судді Смокіної Г.І. під повним контролем організованої злочинності, суддя Г.І. не може в принципі бути незалежним судом, адже суддя Смокіна Г.І., як засвідчили зображені вище події, демонструє відсутність гарантій щодо тиску на суддю Смокіну Г.І. та повну відсутність зовнішні атрибутів незалежності («Campbell and Fell v. the UK», п. 78; «Naumenko v. Ukraine», п. 95; «Salov v. Ukraine», n. 80; «Lavents v. Latvia», п. 117; «Findlay v. the UK», п. 73).

15. Суддя Смокіна Г.І., як засвідчили події та обставини, зображені вище, має особисту зацікавленість та упередженість при розгляді цивільної справи № 500/2395/18, що повністю виключає можливість розгляду цієї суддею також й інших справ за участі заявниці («Academy Trading Ltd. and Others v. Greece», n. 43; «Daktaras v. Lithuania», n. 30; «Moiseyev v. Russia», n. 174).

16. Суддя Смокіна Г.І. в принципі не може розглядати цю та інші справи за участі заявниці відповідно до суб`єктивного критерію, а саме через її особисті переконання та її поведінку, яка аналізується у цій заяві («Fey v. Austria», п.п. 28-30; «Wettstein v. Switzerland», n. 42; «Pullar v. the UK», п. 38; «Belukha v. Ukraine», n. 49).

17. Як зазначалося вище, суддя Смокіна Г.І. вже прилюдно висловлювала у відкритий спосіб своє негативне ставлення до заявниці. Між тим, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ1, якщо суддя, який розглядає справу, публічно вживає вислови, що містять натяк на негативну оцінку однієї зі сторін у справі, є підставою для відводу такого судді («Daktaras v. Lithuania», п. 31; «Buscemi v. Italy», п.п. 67-68; «Lavents v. Latvia», п. 118).

18. Щодо об`єктивного критерію, то відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, об`єктивна перевірка переважно стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею або іншими учасниками судового процесу. У зв`язку з цим навіть зовнішній вигляд може мати певне значення, або, іншими словами, «справедливість повинна бути не тільки здійснена, це повинно бути помітно». На кону стоїть довіра, яке суди в демократичному суспільстві повинні вселяти народу («Mikhaylova v. Ukraine, n. 56). Між тим, ті висловлення та дії, які у неприхований спосіб продемонструвала суддя Смокіна Г.І. при розгляді цивільної справи № 500/2395/18, свідчить про те, що суддя Смокіна Г.І. не є здатною здійснювати правосуддя як у цивільній справі № 500/2395/18, так і в інших справах за участі заявниці.

19. Через свої дії, зображені вище, суддя Смокіна Г.І. не може в принципі вселяти довіру суспільству, і насамперед сторонам у процесі («Thomann v. Switzerland», п. ЗО; «Bochan v. Ukraine», п. 66; «Salov v. Ukraine», n. 81; «Bulut v. Austria», n. 31), що є додатковою підставою для її відводу.

20. Той факт, що суддя Смокіна Г.І. за 6 місяців жодним чином не відреагувала на численні скарги заявниці з приводу її дій, спрямованих на приниження мене, та з приводу її позапроцесуальних контактів з процесуальними опонентами, за принципом мовчазної згоди вона повністю погодилася зі скаргами, що також виключає її участь у розгляді цієї цивільної справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що заява є необґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пунктів 1, 2 рішення Ради суддів України №34 від 08.06.2017 року (зі змінами від 01.03.2019 року) подання учасником судового процесу заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення за статтею 375 Кримінального кодексу України не породжує ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 Кримінального кодексу України.

Отже доводи заяви про наявність скарг на дії судді та внесення відносно судді відомостей в ЄРДР не свідчать про наявність конфлікту інтересів судді у справі та не можуть бути підставою для відводу.

Докази зацікавленості судді у розгляді справи та наявності упередженого ставлення судді до заявниці не надано.

Незгода з процесуальними рішеннями судді та рішеннями судді у іншій справі не може бути підставою для відводу.

Враховуючи, що відсутні підстави для задоволення заяви про відвід головуючому, суд вирішує питання про направлення заяви для визначення судді відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 37, 40, 258-260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді направити для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Суддя: Г.І.Смокіна