РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 вересня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2017 року о 21 годині 25 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Солом`янської та вул. А. Головка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Субару», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Субару», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль позивача.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СТ «Домінанта» згідно полісу № АМ/1575239 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно Звіту оцінювача № 1219 від 24 квітня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Субару», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 220258 гривень 80 копійок.

Відповідно до розпорядження № 3470 від 29 грудня 2015 року «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядження, зокрема, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 120258 гривень 80 копійок.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року в справі призначена судова автотоварознавча експертиза.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року поновлено провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність сторони позивача, заявлені вимоги підтримав (а.с. 100).

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2017 року о 21 годині 25 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Солом`янської та вул. А. Головка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Субару», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Субару», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль марки «Субару», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 21).

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 6).

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СТ «Домінанта» згідно полісу № АМ/1575239 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 22).

Згідно Звіту оцінювача № 1219 від 24 квітня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Субару», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 220258 гривень 80 копійок (а.с. 7-10).

На спростування зазначеного звіту відповідачем суду не надано жодного належного доказу.

04 липня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду України прийнято постанову, в якій зазначені наступні правові висновки.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц дійшла правового висновку про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суду не надано доказів, що у страховика (ТДВ СТ «Домінанта») не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Відповідно до розпорядження № 3470 від 29 грудня 2015 року «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядження, зокрема, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 120258 гривень 80 копійок на відшкодування майнової шкоди (220258,80 - 100000 = 120258,80).

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1202 гривні 59 копійок.

Керуючись статтями 12, 14, 23, 511, 636, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на відшкодування майнової шкоди 120258 гривень 80 копійок та 1202 гривні 59 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13 вересня 2021 року.

Суддя: