Справа №491/462/21
У Х В А Л А

16 вересня 2021 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Желяскова О. О.,

за участю: секретаря судового засідання Кір`як І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м.Ананьїв Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя.

У судове засідання 16 вересня 2021 2021 року сторони по справі не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися.

При цьому, 06 серпня 2021 року на електронну пошту суду від представника позивача адвоката Зімірьової О.О., повноваження якої підтвердженні ордером серії ОД №652882 від 27 травня 2021 року (а.с.8) надійшла заява в якій вона просить: - залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя; - розглянути питання про повернення сплаченого судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від позивача не надходило, причини своєї неявки не повідомляв.

При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 2 статті 198 ЦПК України визначено перелік підстав для відкладення підготовчого судового засідання, а саме: 1) у випадках визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) у разі залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Враховуючи відсутність обставин передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, наявність відомостей щодо сповіщення сторін про дату, час та місце її розгляду, суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав для відкладення підготовчого судового засідання, передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України, та вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності сторін у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи та подану заяву 06 серпня 2021 представником позивачки адвокатом Зімірьовою О.О. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного сумісного майна подружжя, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 03 червня 2021 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя.

14 червня 2021 року головуючим суддею у справі було відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а.с.27-28).

Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено сторонам про їх процесуальні права, що передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами, які роз`яснені йому в ухвалі про відкриття провадження у справі.

При цьому, 06 серпня 2021 року представник позивачки направила на електронну пошту заяву про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя.

Так, частиною 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства визначено: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного процесу, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наведеного вбачається, що звернення до суду за захистом прав є беззаперечним правом, а не обов`язком особи, реалізація якого безпосередньо пов`язана з її волею, а суд не має можливості розглядати справу за відсутності такого волевиявлення, реалізованого шляхом подання до суду відповідної заяви.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України учаснику справи надано право вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору.

Частиною 1 статті 200 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Пунктом 1 частини 2 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Підстави залишення заяви без розгляду визначені частиною 1 статті 257 ЦПК України.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2021 року було відкрито провадження у справі, однак розгляд справи по суті не був початий судом.

При цьому, з заяви представника позивача ОСОБА_3 від 06 серпня 2021 року вбачається, що позивачка та її представник скористалися своїми процесуальними правами та виразили свою волю, згідно якої просять суд залишити без розгляду цивільну справу №491/462/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя, що відповідає положенням п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Враховуючи викладене, те, що відповідно до положень ст.ст.3,13 ЦПК України право звернення до суду та його реалізація є беззаперечним правом позивача, яким він користується на власний розсуд, положення п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, заява представника позивача ОСОБА_3 від 06 серпня 2021 року, підлягає задоволенню та позовну заяву має бути залишено без розгляду.

Крім того, в своїй заяві від 06 серпня 2021 року представник позивачки ОСОБА_3 просить суд розглянути питання про повернення сплаченого судового збору.

Частиною 1 та 2 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду з трьома окремими позовними вимогами, а саме: - про розірвання шлюбу; - стягнення аліментів; - поділ спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Отже, як вбачається з квитанції №6774208, що позивачкою було сплачено 26 травня 2021 року судовий збір в розмірі 11350,00 грн. за дві вимоги, а саме за вимогу про розірвання шлюбу та за вимогу про поділ спільного майна подружжя.

При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимога представника позивачки ОСОБА_3 про повернення судового збору не підлягає задоволенню. про відмову в поверненні позивачці

Керуючись ст.ст.2, 13, 133, 198, 200, 223, 247 257, 258-261, 351-353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивачки адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя, задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя, залишити без розгляду.

Оригінал свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 11 жовтня 1997 року Гандрабурівською сільською радою народних депутатів Ананьївського району Одеської області повернути позивачу та залишити в матеріалах справи його копію.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О. Желясков

Ухвала набула законної сили "_____"_________________20_____року.