Справа № 487/3244/19
Провадження № 4-с/487/93/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в скалі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Попович В.Б., прокурора Вільчака З.І., заступника начальника Заводського ВДВС у м. Миколаєві Волкомор А.В., розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу Окружної прокуратури м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради на постанову заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор Анни Володимирівни від 23.03.2021 року, -

ВСТАНОВИВ

16 квітня 2021 року виконуючий обов`язкизаступника керівника Миколаївської міської прокуратури №1 Чобан Д. звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор А.В. від 23.03.2021 року, якою просив визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Волкомор А.В. у виконавчому провадженні №64615486 та постанову від 23.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження; скасувати постанову заступника начальника Волкомор А.В. від 23.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження; зобов`язати Заводський відділ ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) провести виконавчі дії у виконавчому провадженні №64615486.

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що вважає неправомірною вищенаведену постанову з огляду на те, що виконавцем було допущено порушення вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, не складено акт про передачу стягувачу майна, зазначеного у виконавчому документі. За такого, вважає, що станом на день звернення до суду зі скаргою рішення суду не виконано, що порушує інтереси Миколаївської міської ради. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідною скаргою.

Ухвалою суду від 16.04.2021 року скаргу було повернуто заявнику без розгляду. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08 червня 2021 року дану ухвалу було скасовано, справу з матеріалами скарги прокурора направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 07.07.2021 року скаргу прийнято до розгляду. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Миколаївську міську раду.

03.09.2021 року начальник Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав до канцелярії суду відзив на скаргу, яким заперечував проти доводів скаржника. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що державним виконавцем було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», право власності зареєстровано за Миколаївською міської радою, що свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі. За такого, посилання скаржника на вимоги ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними з огляду на те, що рішення №487/3244/21 не є зобов`язальним за своїм характером, за такого складання акту при його виконанні не передбачено діючим законодавством.

Прокурор Вільчак З.І. в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, наполягав на її задоволені. Повідомив, що фактична передача на баланс Миколаївської міської ради квартири визначеної у виконавчому листі не відбулася, оскільки виконавцем не було складено акт. За такого, рішення суду фактично не виконано, що свідчить про передчасність оскаржуваної постанови державного виконавця.

Представник Миколаївської міської ради, Управління комунального майна Миколаївської ради та ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Державний виконавець Волкомор А.В. в судовому засіданні просила в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначила, що рішення суду по справі №487/3244/19 було виконано в повному обсязі, з огляду на те, що право власності на визначену у виконавчому листі квартиру зареєстровано за Миколаївською міської радою. Отже, Миколаївська міська рада повноважна на розпорядження належним їй майном з моменту реєстрації права власності. Складання акту в даному випадку виконання рішення, законом не передбачено.

Дослідивши матеріали справи №487/3244/19, матеріали скарги №4-с/487/93/21 та копії матеріалів виконавчого провадження №64615486, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Заводського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №64615486 з примусового виконання виконавчого листа № 487/3244/19, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 07.12.2020 року про зобов`язання ОСОБА_1 повернути у комунальну власність на користь Миколаївської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

24.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64615486. Вказану постанову разом з вимогою державного виконавця було направлено боржнику ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією на адресу вказану у виконавчому документі 328). Вказаний лист повернуто у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Водночас, відповідно п. 2 Постанови про відкриття виконавчого провадження №64615486 від 24.02.2021 року боржнику необхідно виконати рішення суду протягом десяти робочих днів, а саме, в строк до 10.03.2021 року включно.

Так, 10.03.2021 року електронною поштою, 12.03.2021 поштою, відділом було отримано повідомлення Управління комунального майна Миколаївської міської ради про те, що 04.11.2020 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за Миколаївською міською радою.

За такого, 23.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, оскільки квартиру АДРЕСА_1 повернуто у комунальну власність Миколаївської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Зі змісту витягу №247267676 від 09.03.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 04.11.2020 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за Миколаївською міською радою за реєстраційним номером №101.

В зв`язку з реєстрацією права власності за Миколаївською міською радою, боржник ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізовувати права визначені ст. 319 Цивільного кодексу України, а саме володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Наведене свідчить про те, що складення акту приймання передачі вищенаведеної квартири унеможливлюється з огляду на те, що ОСОБА_1 не володіє правом власності на вказане майно, відповідно, не може таким майном розпоряджатись.

Крім того, частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений перелік документів, які підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно та можуть підставами державної реєстрації права власності. Одним із таких документів є судове рішення. Таким чином, закон не наділяє та не зобов`язує боржника обов`язками підписання жодних документів (актів, тощо), які є нікчемними для легітимної мети (зміни особи власника) і не мають жодного правового значення.

Так, виконавчим листом № 487/3244/19 виданим Заводським районним судом м. Миколаєва 07.12.2020 року зобов`язано боржника повернути у комунальну власність на користь Миколаївської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Отже, даний виконавчий документ підлягає виконанню у порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

В свою чергу, посилання скаржника на п. 3 ч. 1 ст. 10 та ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначений порядок виконання рішень стосуються рішень про передачу стягувачу предметів, визначених рішенням суду, в даному випадку необхідно зобов`язати боржника повернути у комунальну власність квартиру. Зазначені поняття «зобов`язати боржника повернути» та «передати стягувачу предмети, визначені рішенням суду» очевидно не є тотожними та порядок виконання таких рішень за процедурою визначеною Законом України «Про виконавче провадження» є відмінним один від одного.

Посилання скаржника на Постанову Верховного Суду від 13.11.2019 по справі №314/738/15-ц є безпідставним, оскільки правовідносини, які були предметом розгляду не є подібними з предметом даної скарги. Зокрема, предметом розгляду справи №314/738/15-ц було виконання рішення спосіб виконання якого передбачав «витребування земельної ділянки», а не «зобов`язання боржника повернути нерухоме майно». Саме виконання рішення про витребування нерухомого майна здійснюється в порядку визначеному ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом вилучення у боржника та передачу стягувачеві предметів, визначених рішенням і при цьому складається акт передачі.

В свою чергу, порядок виконання рішення, як послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, чітко регламентований ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» і складення акту про передачу відповідного майна не передбачає.

Крім того, в порушення вимог ст.. 447 ЦПК України, скаржником не зазначено в чому полягає конкретне порушення прав чи свобод стягувача Миколаївської міської ради у зв`язку із закінченням виконавчого провадження на підставі повернення квартири шляхом державної реєстрації квартири за стягувачем.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 353, 447-452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Окружної прокуратури м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради на постанову заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор Анни Володимирівни від 23.03.2021 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.09.2021 року.

Суддя С.В. Щербина