Справа № 219/5671/15-ц
Провадження № 6/219/214/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за поданням державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Филимонової Варвари Юріївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі за текстом Бахмутський МРВ СМУ МЮ (м. Харків) Филимонова В.Ю. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань, покладених на неї згідно виконавчого листа, виданого 16 березня 2018 року, про стягнення боргу у сумі 319 332,38 гривень, мотивуючи його тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 56291707 щодо виконання виконавчого листа по справі № 219/5671/15-ц; 2/219/57/2016, виданого 16 березня 2018 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення заборгованості. 02 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Станом на теперішній час рішення суду не виконано, ОСОБА_1 декларацію не надано та будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 02 вересня 2021 року боржник 26 лютого 2021 року виїхала за межі України та систематично перетинає державний кордон, у зв`язку, з чим, враховуючи, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду за рахунок належного їй майна та доходів, виконавець вважає, що до неї слід застосувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним поданням.

У відповідності до вимог частини 4 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд негайно розглядає дане подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 317 728,98 гривень (а.с. 169-178).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2016 року в частині спору про стягнення штрафу за порушення умов договору застави скасовано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» штраф за порушення умов договору застави (транспортних засобів) № 2203/3/138-1 від 26 червня 2013 року в розмірі 35 997,50 гривень, в іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 210-212).

Боржник ОСОБА_1 була присутня під час ухвалення рішення суду апеляційної інстанції та отримала його копію 25 жовтня 2016 року, що вбачається з наявної в матеріалах справи розписки (а.с. 209), а відтак їй було достеменно відомо про наявність судового рішення та покладених на неї ним зобов`язань.

На підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області, виданого 01 серпня 2016 року, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 317 728,98 гривень (а.с. 232).

Постановою державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС СМУ МЮ (м. Харків) Филимонової В.Ю. від 02 травня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с. 233).

Крім того, цього ж дня постановою державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС СМУ МЮ (м. Харків) Филимонової В.Ю. накладено арешт на майно, належне боржнику (а.с. 234).

З доданої до подання інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що протягом періоду з 23 грудня 2018 року по 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон, та 26 лютого 2021 року об 11 годині 01 хвилин виїхала з України (а.с. 231).

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оскільки під час розгляду даного подання судом встановлено, що державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу боржником не виконується, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 78, 89, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань покладених рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2016 року по справі № 219/5671/15-ц; 2/219/57/2016 про стягнення з боржника на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 317 728,98 гривень.

Виконання тимчасового обмеження доручити Державній прикордонній службі України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Конопленко