ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8888/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Гусак О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сьомої київської державної нотаріальної контори про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Сьомої київської державної нотаріальної контори про визначення часток у праві спільної сумісної власності.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положення статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду з вимогами про визначення частко у праві спільної сумісної власності, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Деснянського району міста Києва, а тому виходячи із встановлених ст. 30 ЦПК України правил виключної підсудності, дана справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

З точки зору закону виключна територіальна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретним, прямо передбаченими у законі судами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Деснянського районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 30, 31, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сьомої київської державної нотаріальної контори про визначення часток у праві спільної сумісної власності, передати на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва здійснити протягом п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя О.С. Гусак