МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-н/521/1375/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

встановила:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 20584,58 грн.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строк загальної позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, встановлений тривалістю у три роки.

У заяві про видачу судового наказу представником заявника зазначено, що за період з серпня 2015 року по червень 2021 року за ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість у загальному розмірі 20584,58 грн.

Так, з доданого до заяви про видачу судового наказу розрахунку заборгованості вбачається, що період нарахувань заборгованості починається з серпня 2015 року по червень 2021 року, тобто за весь період виникнення заборгованості перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс».

Таким чином, з вказаного розрахунку вбачається, що частина періоду нарахувань заборгованості перевищує строки позовної давності, а тому суд вважає, що заявлені вимоги є спірними.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, надана копія платіжного доручення не може бути належним доказом сплати судового збору, оскільки відповідні документи подаються до суду в оригіналі.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 4, 19,165 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя: О.М. Сегеда