Справа № 466/9734/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповаловій Ю.О.

з участю представника позивача адвоката Буловчак Х.Р.

представника відповідача ЛМР-Балюєва С.М.

справа №466/9734/20,2/466/735/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради,з участю третьої особи Державного нотаріуса Першої львівської державної нотаріальної контори Бояківського Омеляна Васильовича про визнання право власності у порядку спадкування за законом на квартиру

в с т а н о в и в:

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом з подальшим уточненням позовних вимог, в якому просить ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 28.12.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 лютого 2020 року серія НОМЕР_1 , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). За життя ОСОБА_2 , працював у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна філармонія» та отримав на користування службовим житлом (квартирою), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживав та був зареєстрований, а також згодом набув право на приватизацію службового житла згідно ордеру № 16 серії АВ від 20.05.2008року. 21.02.2020року Наказом № 75-т-ш виданого директором юридичного департаменту Львівської міської ради про передачу квартир у власність громадян, та на підставі вище вказаного наказу Комунальна установа «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» видала Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Дане Свідоцтво знаходиться в КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не встиг його отримати.

Позивачка, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за законом майна, яке належало її брату - спадкодавцеві ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України та довідкою № 30/735077 про присвоєння ідентифікаційного номера, а також Довідкою № 3977 від 04.12.2019 з місця проживання та склад сім`ї і прописки.

За життя померлий ОСОБА_2 заповіту не складав, а тому за даних фактичних обставин має місце спадкування за законом.

На виконання вимог ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, позивач, після смерті брата звернулась до державного нотаріуса Першої львівської державної нотаріальної контори Бояківського О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 54/2020 (номер у спадковому реєстрі: 65619614), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59681723, виданому 03 березня 2020 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Бояківським О.В.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , позивачка, залишилася єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки за життя спадкодавець не був одружений та не мав дітей. Інших спадкоємців у спадкодавця ОСОБА_2 не було.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_2 складається із рухомого та нерухомого майна.

Рухоме майно складається, зокрема, грошові вклади у банках, на яке позивачкою, вже отримано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Нерухоме майно складається, зокрема, житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявниця звернулася в Першу львівську державну нотаріальну контору із заявою щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріусом надано роз`яснення, що з метою реалізації спадкових інтересів їй слід звернутися до суду.

Окрім того, листом від 08.10.2020року № 08/10-20-07 КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» надав відповідь Позивачці та повідомив, що дійсно 17.01.2020року ОСОБА_2 звертався із Заявою на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , яка була належним чином розглянута та задоволена, оскільки було видано Наказ Юридичного департаменту ЛМР і на підставі якого було видано Свідоцтво про право власність на квартиру АДРЕСА_1 . Однак, видане Свідоцтво не було вручене ОСОБА_2 , оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і знаходиться в КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду.

ОСОБА_1 вважає, що має право на успадкування після смерті свого брата ОСОБА_2 , квартири АДРЕСА_1 , яка була надана йому для проживання як службове житло ще з 11.01.1980року. А також ОСОБА_2 у строки та встановлений законом порядок звернувся із Заявою та доданими документами на приватизацію даної квартири, а тому таке майно та/або право на отримання майна повинно бути включене до спадкової маси та бути успадкованим ОСОБА_1 , рідною сестрою та єдиною спадкоємицею.

На підставі викладеного, позивачка просить позов задовольнити

В судовому засіданні представник заявника адвокат Буловчак Х.Р. позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовної заяви, при прийнятті рішення послався на розсуд суду. Зазначив, що з матеріалів, які отримала Львівська міська рада вбачається, що дійсно ОСОБА_2 , ще за життя, звернувся у встановленому порядку та відповідною заявою про приватизації квартири, однак помер не отримавши свідоцтво права власності. Також позивачем надано достатньо доказів про те, що саме ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна після померлого брата, саме вона здійснила поховання померлого, що говорить про наявність обґрунтованих позовних вимог.

Представник третьої особи Першої львівської державної нотаріальної контори не з"явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був судом повідомлений.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Буловчак Х.Р., представника відповідача ЛМР-Балюєва С.М., дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1ст. 4 ЦПК України закріпленого право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 10.02.2021р., актовий запис №228 помер брат позивачки ОСОБА_2 (а.с.12) .

Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом майна, яке належало її брату - спадкодавцеві ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що на момент смерті був зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України та довідкою № 30/735077 про присвоєння ідентифікаційного номера, а також Довідкою № 3977 від 04.12.2019 з місця проживання та склад сім`ї і прописки (а.с.11,14).

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом.

На виконання вимог ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, позивачка ОСОБА_1 після смерті брата ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса Першої львівської державної нотаріальної контори Бояківського О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 54/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59681723, виданим 03 березня 2020 року державним нотаріусом Бояківським О.В.(а.с.13)

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з коку батька, та і з боку матері.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 залишилась єдиним спадкоємцем другої черги як рідна сестра, оскільки за час життя спадкодавець одружений не був, дітей не мав, батьки померли. Інших спадкоємців у спадкодавця не було.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_2 складається із рухомого та нерухомого майна.

Рухоме майно складається, зокрема, грошові вклади (уточнення згідно спадкової справи) на яке нею, позивачем, вже отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане 26.11.2020 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Бояківським О.В. та зареєстроване в реєстрі за № 2-408 (див.спадкову справу а.с.42-43).

Також судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 працював у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна філармонія» та отримав службове житло (квартиру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де починаючи з 11.01.1980року постійно проживав та був зареєстрований, а також згодом набув право на приватизацію службового житла згідно ордеру № 16 серії АВ від 20.05.2008року (а.с.15).

Зазначена квартира була єдиним та постійним місцем проживання спадкодавця згідно Довідки № 3977 від 04.12.2019 з місця проживання та склад сім`ї і прописки (а.с.14).

23.10.2018р. ОСОБА_2 звертався з письмовим зверненням до Управління житлового господарства Департаменту житлового господарська та інфраструктури Львівської міської ради щодо узаконення проживання в кв. АДРЕСА_1 .

21.02.2019р. ОСОБА_2 отримав лист № 2501-611 з Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, яким йому повідомили про підготовку проекту рішення виконавчого комітету Львівської міської ради, яке проходить процедуру візування(а.с.16-17).

27.06.2019 р. виконавчим комітетом Львівської міської ради винесено рішення № 589, яким зобов`язано Шевченківську районну адміністрацію укласти Договори житлового найму з мешканцями, які проживають та зареєстровані у житловому приміщенні, у тому числі і з ОСОБА_2 , який проживав у квартирі АДРЕСА_1 . На підставі прийнятого вище вказаного рішення ОСОБА_2 10.07.2019р. подав заяву до Шевченківської районної адміністрації з проханням укласти договір найму на квартиру, де проживав. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації від 18.07.2019року № 542 заяву ОСОБА_2 задоволено та укладено Договір найму кв. АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат площею 19,9 кв.м. та 8,6 кв.м.(а.с.18,19,20).

11.01.2020 ОСОБА_2 звернувся до Управління адміністрування послуг департаменту адміністративних послуг ЛМР ЦНАП м. Львова із встановленим бланком Заяви та доданими документами, необхідними для приватизації квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі, зокрема квартири АДРЕСА_1 (а.с.21,22).

22.01.2020 листом № 22/01-20-04 Комунальна установа «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» повідомила ОСОБА_3 про реєстрацію поданої ним Заяви на приватизацію квартири за АДРЕСА_3 , яку було розглянуто та повідомлялось про необхідність долучити додаткові документи: копію технічного паспорту на квартиру, довідку з попереднього місця проживання за період з 19.06.1992р. 23.07.2019р. (долучити копію 11 сторінки паспорта). Після отримання даного листа ОСОБА_2 долучив всі необхідні документи, чим повністю виконав вимоги чинного законодавства у сфері права на приватизацію житлового комунального майна(а.с.23).

21.02.2020 Наказом № 75-т-ш виданого директором юридичного департаменту Львівської міської ради про передачу квартир у власність громадян наказано:

« 1. Передати у приватну власність громадянину ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири 36,5 кв. м., відмовна вартість квартири 6 грн. 57 коп., доплата за надлишкову площу 0 грн. 99 коп. згідно з технічним паспортом.

2. Комунальній установі «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» оформити та видати Свідоцтво про право власності відповідно до даного наказу»(а.с.24).

На підставі вище вказаного наказу Комунальна установа «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» видала Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Дане Свідоцтво знаходиться в КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не встиг його отримати (а.с.30).

Відповідно до ст. 1216 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У силу ст. 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

В ч. 5 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13, підстав відступити від якого Верховним Судом не встановлено і при вирішенні Справи № 669/629/16-ц.

Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою.

В даному випадку спадкодавець ОСОБА_2 11.01.2020року звернувся до Управління адміністрування послуг департаменту адміністративних послуг ЛМР ЦНАП м. Львова із встановленим бланком заявою та доданими документами необхідними на приватизацію квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі, а зокрема квартири АДРЕСА_1 . Тобто спадкодавець ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набув права власності на квартиру, однак не отримав свідоцтва про право власності через те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

При цьому у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію у порядку встановленим ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати за ними права власності на таку квартиру.

Отже, встановлення юридичного факту звернення ОСОБА_2 до органів приватизації має значення для позивача в частині визнання за ним права на спадкове майно у вигляді вищевказаної квартири.

Суд вважає доведеним належними і допустимими доказами факт звернення спадкодавця ОСОБА_2 до компетентних органів щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наявними у матеріалам у справі.

Згідно ч.1. ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути - визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За клопотання позивача, судові витрати покладено на позивача ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263- 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця- ОСОБА_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на квартиру АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач Львівська міська рада-місце реєстрації м.Львів,пл.Ринок,1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено 16 вересня 2021 року.

Суддя В. В. Свірідова