Справа №557/1324/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судових засідань Лисанець М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Костопільського районного суду Рівненської області у справі 564/1409/18 від 17.07.2018.

Від даного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що після розірвання шлюбу, батько дитини перестав виконувати свої батьківські обов`язки. З вересня 2018 року не відвідує дочку, не цікавиться її життям, не приймає участь у забезпеченні та утриманні дитини.

Вказує, що Костопільським районним судом Рівненської області ухвалено рішення від 17 липня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1200 гривень на місяць. Однак аліменти сплачував лише декілька місяців.

Зазначає, що батько дитини самоусунувся від виконання своїх обов`язків, внаслідок чого, позивачка самостійно виховує дитину. Окрім того, дитина народилася з синдромом Дауна , має ряд супутніх захворювань і потребує постійного медикаментозного лікування, регулярних курсів реабілітації та спостереження.

При цьому вказує, що органом опіки та піклування Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

За вказаних обставин, позивач, вказуючи на приписи норм права, які містяться у ст. ст. 13, 150, 155, 164, 165, 167 Сімейного кодексу України, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року, справу призначено до судового розгляду.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку, при цьому на попередніх судових засіданнях відповідач був присутній, заперечував щодо задоволення позову та вказував, що підстави для позбавлення його батьківських прав відсутні. Про причини неявки в судове засідання 27.07.2021 суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши позивача, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 вересня 2016 року виданого виконавчим комітетом Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області.

Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 17 липня 2018 року справа №564/1409/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

З довідки, виданої Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області№869 від 25 вересня 2020 вбачається, що ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою матері ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 17 липня 2018 року Костопільським районним судом Рівненської області справа №564/1410/18 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в розмірі 1200 грн.

З довідки №159 КНП «Деражнеської районної лікарні об`єднаної територіальної громади» Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області вбачається, що малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 має синдромом Дауна , затримка рухового розвитку і потребує постійного медикаментозного лікування, регулярних курсів реабілітації та спостереження.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що давно знає сім`ю позивача та відповідача. На даний час вони у шлюбі не живуть, відповідач аліменти не сплачує. Коли дитину оперували в м. Київ, він був вдома, дитину не відвідував, її здоров`ям не цікавився. Приблизно 4 роки дитину не відвідує.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивачки, за дитиною доглядає позивачка та її батьки, близько 4 років відповідач дитину не відвідує, нею не цікавиться.

Внаслідок ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в зв`язку з чим, діючи в інтересах дитини, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої особи.

Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України.

Згідно вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом звертається увага, що всупереч вимогам ст.ст. 150 та 180 СК України, ОСОБА_2 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини. Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи та любові. Поведінка ОСОБА_2 не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини.

Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської областівід 24 вересня 2020 року №18/11-84 вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що доказів на підтвердження обставин, які б заперечували такі вказані позивачем, відповідач суду не подав, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

У такому разі судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 СК України).

Керуючись ст.ст.12,81,89,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.164,165 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , відносно його неповнолітньої дитини: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася в с. Деражне Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації народжень 28.09.2016 року зроблено відповідний запис за № 26, свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 28.09.2016 року.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 30.08.2021 року.

Суддя Д.В. Пацко