П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Бисаги Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року у складі судді Бедьо В.І. про забезпечення позову Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Бородіна 14» до ОСОБА_2 , ПрАТ «Житлово-побутове підприємство», третя особа на боці позивача Ужгородська міська рада про визнання недійсним договору купівлі продажу та скасування реєстраційного запису,-

встановив:

У жовтні 2019 року Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Бородіна 14» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ «Житлово-побутове підприємство», третя особа на боці позивача Ужгородська міська рада, в якому просив визнати недійсним з моменту укладення договір №2959 від 25.04.2004 року купівлі продажу нерухомого майна, а саме: вбудованих приміщень позиції 31-39 в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , укладений між ПрАТ «Житлово-побутове підприємство» та ОСОБА_2 та скасувати реєстраційний запис 1041 в книзі 6 щодо реєстрації вбудованих нежитлових приміщень позиції 31-39 (кафе) в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , укладений між ПрАТ «Житлово-побутове підприємство».

16 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вбудовані нежитлові приміщення 31-39(кафе) в будівлі по АДРЕСА_1 та забороною будь якими особами відчужувати його до набуття законної сили рішенням у справі з посиланням на те, що відповідач має намір продати спірне приміщення до ухвалення рішення у справі про що свідчать оголошення про продаж даного приміщення із зазначенням номеру телефону відповідача та ріелтора, що унеможливить або значним чином ускладнить виконання рішення суду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на об`єкт нерухомості, а саме: вбудовані нежитлові приміщенння /кафе/ поз. 31-39., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 із забороною його відчуження до набуття законної сили рішення у даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така постановлена всупереч вимогам статей 151-153 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд залишив поза увагою, що даний спір відноситься до господарської юрисдикції; суд забезпечив позов за клопотанням позивача, який не має прав на подачу позову, оскільки в матеріалах справи наявні судові рішення, яким скасовано рішення про створення юридичної особи «Будинковий комітет Бородіна, 14».

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши пояснення апелянта та представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права(інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників процесу.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого : розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання чи невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Бородіна 14» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ «Житлово-побутове підприємство», третя особа на боці позивача Ужгородська міська рада про визнання недійсним договору купівлі продажу та скасування реєстраційного запису.

Зі змісту поданого позову вбачається, що позивач просить визнати недійсним договір №2959 від 25.04.204 року купівлі продажу нерухомого майна, а саме: вбудованих приміщень позиції 31-39 в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , укладений між ПрАТ «Житлово-побутове підприємство» та ОСОБА_2 та скасувати реєстраційний запис 1041 в книзі 6 щодо реєстрації вбудованих нежитлових приміщень позиції 31-39 (кафе) в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , укладений між ПрАТ «Житлово-побутове підприємство».

Таким чином, предметом позову у даній справі є правомірність укладення договору №2959 від 25.04.204 року купівлі продажу вищевказаного нерухомого майна, а саме: вбудованих приміщень позиції 31-39 в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , укладений між ПрАТ «Житлово-побутове підприємство» та ОСОБА_2 .

Судом встановлено та не заперечується самим апелянтом ОСОБА_1 , що нею до пред`явлення даного позову було подано оголошення про продаж вищевканого приміщення із зазначенням номеру телефону апелянта та ріелтора, що свідчить про намір апелянта відчуження майна, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову, оскільки між сторонами дійсно виник спір щодо вказаного нерухомого майна та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. Невжиття заходів забезпечення позову може взагалі утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених законних прав інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вид забезпечення позову у вигляді арешту даного нерухомого майна до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили у даній справі є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки відповідає предмету позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, стосуються обставин і розгляду справи по суті, та не мають правового значення при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: