06.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/2444/21
Єдиний унікальний номер судової справи:205/2444/2021
Номер провадження: 2/205/1970/2021
06 вересня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчана Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Згідно умов додаткової угоди відповідач прийняв на себе зобов`язання сплатити платежі за Договором, згідно з умовами вказаного у Додатковій угоді пакету фінансування «шість платежів Туризм NEW». За вказаними умовами сума по Договору з урахуванням плати за розстрочення становить 36 307 грн. 50 коп. Відповідач зобов`язався сплатити вказану суму частинами: платіж при укладанні Договору у розмірі 3 000 грн. 00 коп., місячні платежі щомісяця рівними частинами у розмірі 6 661 грн. 50 коп. до 20-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, у якому було укладено Договір на розрахунковий рахунок позивача. У разі несвоєчасної оплати місячних платежів, якщо прострочення складає до 10 календарних днів включно, відповідач сплачує штраф у розмірі 5% від суми простроченого платежу, а якщо прострочення складає більше ніж 10 календарних днів, відповідач сплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.
Також вказана додаткова угода містить письмове застереження про відступлення права вимоги на користь позивача за несплаченими черговими платежами по вказаному договору та штрафних санкцій.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача разом з позовною заявою подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено що 20 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Корал Тревел» (далі - Туроператор), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ФОП ОСОБА_2 (далі - Турагент), було укладено Договір на туристичне обслуговування № 16/22/06 від 23.06.2020 року (далі Договір на туристичне обслуговування).
Положеннями пункту 1.1 такого Договору на туристичне обслуговування передбачено, що згідно із заявкою Туриста на туристичне обслуговування і даним договором, Турагент за встановлену в договорі плату зобов`язується забезпечити надання Туристу й особам, що слідують з ним, комплексу туристичних послуг, а Турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти і оплатити їх.
Відповідно до підпункту 3.1 вищезазначеного Договору на туристичне обслуговування, вартість наданих ОСОБА_1 туристичних послуг становить 29 646 грн., що є еквівалентом 955 євро за комерційним курсом туроператора.
За змістом п.14 вказаної Додаткової угоди сторонами було узгоджено наступні графіки сплати місячних платежів: до 20.07.2020 року у розмірі 6 661 грн. 50 коп., до 20.08.2020 року 6661 грн. 50 коп., до 20.09.2020 року 6661 грн. 50 коп., до 20.10.2020 року 6661 грн. 50 коп., та до 20.10.2020 року 6661 грн. 50 коп.
Також Додатковою угодою передбачено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів Відповідач-1 сплачує неустойку в розмірі 5% від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, Відповідач -1 сплачує неустойку в розмірі 10% від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.
Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору, Туристична компанія бере участь в програмі «Тур з розстрочкою", а саме продає тур клієнтам на умовах Пакетів фінансування «Тур з розстрочкою». При цьому, права вимоги за Договорами на умовах програми «Тур з розстрочкою», Туристична компанія відступає ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП», і таке товариство з обмеженою відповідальністю здійснює факторингове фінансування Туристичної компанії в розмірах та порядку, визначеному цим договором.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання за вищевказаним договором на туристичне обслуговування не виконує, то позивач, як фактор на користь якого відступлене право вимоги за таким договором, вимушений звернутись до суду для вирішення давного спору у судовому порядку.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо права ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» на пред`явлення грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.
Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
За п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.
У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.
Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.
З інформації бази даних Державного реєстру фінансових установ, яка є у відкритому доступі, встановлено, що позивач є внесеним до такого реєстру, а відтак така особа має право на здійснення відповідних факторингових послуг.
Щодо стягнення суми заборгованості за основним зобов`язанням.
Відповідно до принципу свободи договору, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6 ЦК України).
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В даному випадку матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Корал Тревел» (далі - Туроператор), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ФОП ОСОБА_2 , свої зобов`язання за договором виконало належним чином згідно умов договору. У свою чергу відповідач в повному обсязі не виконав прийнятих на себе відповідно до умов договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості туристичних послуг.
Щодо стягнення штрафних санкцій суд зазначає про наступне.
За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі статтею 546 ЦК України, виконання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Статтею 549 ЦК України закріплено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до статті 552 ЦК України, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі та не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Як зазначалось вище, суду надана Додаткова угода містить погоджене сторонами положення, згідно якого у разі прострочення сплати платежів на строк до 5 календарних днів Турист сплачує неустойку в розмірі 5% від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, Турист сплачує неустойку в розмірі 10% від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.
Таким чином, суд доходить висновку, що сторони погодили у договірному порядку розмір та порядок сплати штрафних санкцій з боку відповідача за порушення останнім відповідних договірних зобов`язань.
Оцінюючи поданий позивачем розрахунок штрафних санкцій з точки зору допустимості, достатності та належності, суд враховує, що такий розрахунок належним чином обґрунтований, математичне обчислення такого розрахунку відповідає змісту договору та його умовам. Тому, оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по Договору, допустив відповідне прострочення сплати чергових платежів, то з такого учасника справи слід стягнути суму штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень Додаткової угоди у розмірі 14 620 грн. 30 коп.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 547, 615, 625, 806, 807 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141,258, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В