Справа № 2034/2-1069/11
Провадження по справі 6/635/203/2021
У Х В А Л А

08 вересня 2021 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення по справі № 2034/2-1069/11 за позовом Публічного Акціонерного товариства « ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги заяви мотивовано тим, що 12 квітня 2012 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення по справі № 2034/2-1069/11, яким позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволений, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML -702/1097/2008 від 14 серпня 2008 року у розмірі 274 982, 98 грн звернуто стягнення за договором іпотеки № PML - 702/1097/2008 від 14 серпня 2008 року на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0, 1494 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, за ціною, яка має бути визначена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Вирішено питання про судові витрати по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року по цивільній справі № 2034/2-1069/11 заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено з первісного стягувача ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На підставі вищезазначеного, відповідно до вимог чинного законодавства, Харківським районним судом Харківської області були видані відповідні виконавчі листи.

Отже на час звернення стягувачем за вище вказаним виконавчим листом є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до відповіді Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину вбачається, що ВП № 30674236 від 14 лютого 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» було завершено та виконавчий лист повернутий, повторно виконавчий документ на виконання не надходив, отже на час звернення рішення суду не виконано, також стягувач не отримував постанову разом з оригіналом виконавчого листа.

Новий стягував ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримав від попереднього кредитора всі наявні процесуальні документи по справі, проте оригіналу виконавчого листа № 2034/2-1069/11 та постанови про повергнення виконавчого документа стягувачу серед них не було, а отже документ було втрачено, оскільки до нового стягувача виконавчий лист також не надходив.

Первісний стягувач не отримував постанови про повернення виконавчого документу з оригіналом виконавчого листа, а тому не мав змоги повторно пред`являти відповідний документ до ДВС для виконання, в наслідок чого строк пред`явлення виконавчого листа сплив, що не залежало від заявника, адже саме у відповідній постанові встановлюється строк повторного пред`явлення виконавчого листа.

Таким чином, новий стягувач на підставі отриманих з ДВС доказів з`ясував, що виконавчий документ втрачено, а строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, з причин які не залежали від заявника, оскільки первісний стягувач не отримував постанови разом з виконавчим листом, що є поважною причиною з якої пропущено відповідний строк.

На підставі викладеного ,ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» позбавлена можливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості з боржника, що суперечить чинному законодавству.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» надав заяву про у розгляд справи без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія».

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву, перевіривши матеріали справи, приходить до такого.

Судом встановлено, що, 12 квітня 2012 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення по справі № 2034/2-1069/11, яким позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволений, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML -702/1097/2008 від 14 серпня 2008 року у розмірі 274 982, 98 грн звернуто стягнення за договором іпотеки № PML - 702/1097/2008 від 14 серпня 2008 року на предмет іпотеки земельну ділянку ділянку площею 0, 1494 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, за ціною, яка має бути визначена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Вирішено питання про судові витрати по справі.

Рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року по цивільній справі № 2034/2-1069/11 заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено з первісного стягувача ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвала набрала законної сили 25 листопада 2020 року, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у справі N 2034/2-1069/11 набуло права стягувача.

Відповідно до відповіді Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину № 20864 від 02.06.2021 вбачається, що ВП № 30674236 від 14 лютого 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» було завершено та виконавчий лист повернутий стягувачу, повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Надати більш детальну інформацію по виконавчим провадженням не виявляється можливим , у в`язку із знищенням матеріалів виконавчих проваджень за закінченням терміну збігання.

Звертаючись з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення заявник зазначає, що новим стягувачем ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було отримано від попереднього кредитора всі наявні процесуальні документи по справі, проте оригіналу виконавчого листа № 2034/2-1069/11 та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу серед них не було. Первісний стягувач також не отримував постанови про повернення виконавчого документу з оригіналом виконавчого листа, а тому не мав змоги повторно пред`явити відповідний документ до ДВС для виконання, в наслідок чого строк пред`явлення виконавчого листа сплив, що не залежало від заявника, адже саме у відповідній постанові встановлюється строк на повторне пред`явлення виконавчого листа.

Заявник вважає, що виконавчий документ втрачено, а строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, з причин які не залежали від заявника, оскільки первісний стягував не отримував постанови разом з виконавчим листом, що є поважною причиною з якої пропущено відповідний строк.

Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» позбавлена можливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості з боржника, що суперечить чинному законодавству.

З урахуванням зазначеного, на підставі частини 1 статті 433 ЦПК України та відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України просить суд поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі та видати дублікат виконавчого листа.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

В постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 зазначено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Згідно з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання первісним стягувачем ПАТ «ОТП Банк» виконавчих листів.

Згідно інформації Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину №20864 від 02.06.2021 вбачається, що ВП № 30674236 від 14 лютого 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» завершено та виконавчий лист повернутий стягувачу, повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Надати більш детальну інформацію по виконавчим провадженням не виявляється можливим, у в`язку із знищенням матеріалів виконавчих проваджень за закінченням терміну збігання.

Між тим, суд звертає увагу, що рішення Харківського районного суду Харківської області про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» ухвалено 12 квітня 2012 року, а виконавче провадження відповідно до інформації Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину №20864 від 02.06.2021 завершено 14 лютого 2011 року, тобто раніше ухваленого рішення по справі.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та доданих до заяви документів не можливо встановити чи був взагалі пред`явлений до виконання первісним ситягувачем виконавчий лист. Пасивна позиція стягувача, а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи (пред`явлення виконавчого документу до виконання, контроль, звернення в період виконання судового рішення до відповідного відділу виконавчої служби тощо) вказують на те, що він не вживав активних дій щодо реалізації своїх прав.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року по цивільній справі № 2034/2-1069/11 заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено з первісного стягувача ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 25 листопада 2011 року ухвала набрала законної сили, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права стягувача у справі N 2034/2-1069/11.

Представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, у той час, як з моменту ухвалення рішення минуло 9 років.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Укладаючи договір відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» повинно було усвідомлювати те, що набуває статусу нового кредитора за зобов`язанням, щодо якого ухвалено рішення.

Таким чином, замінивши у виконавчому листі первісного стягувача заявник прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій щодо примусового виконання рішення первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Наявність норм Конституції України та положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

З урахуванням зазначеного судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Оскільки в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд відмовляє, вимога про видачу дубліката виконавчого листа також задоволенню не підлягає в силу положень п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Керуючись статтями 247, 442, 443, п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 13 вересня 2021 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук