Номер провадження: 22-ц/813/726/21
Номер справи місцевого суду: 521/1593/20
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Вівчар Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 Кравченка І.В.,

від відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н» - не з`явились,

від відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» не з`явились,

переглянувши справу №521/1593/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н», товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування запису про право власності за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 6 жовтня 2020 року у складі судді Граніна В.Л., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 3 лютого 2020 року до суду з вищевказаним позовом просив:

визнати недійсним договір купівлі - продажу 4/100 частки будівель та споруд від 6 лютого 2019 року, укладений між ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» () як Продавцем та ТОВ «Абріс - Н» () як Покупцем, що посвідчений 6 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №338, в частині, що стосується відомостей про відчуження ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» () на користь ТОВ «Абріс - Н» () наступних об`єктів: XIII - виставочна колія (під`їзна колія №1); XV - навантажувально-вивантажувальна колія; XVII - деповська колія; XVIII - вагова колія; XIX - ходова колія; XX - ходова колія; XXI - з`єднувальна колія; XXII - колія відстою вагонів; XXIV - вивантажувальна колія; XXV - навантажувально-з`єднувальна колія; XXIII - навантажувально - вивантажувальна колія; XXVI - рампа; № 2, 5, 7-16 - стрілочний перевід;

скасувати запис про право власності, який внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 6 лютого 2019 року за №30176777 та міститься в розділі, що відкритий на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним №101, в частині відомостей, відповідно до яких ТОВ «Абріс - Н» () значиться власником наступних об`єктів: XIII - виставочна колія (під`їзна №1); XV - навантажувально - вивантажувальна колія; XVII - деповська колія; XVIII - вагова колія; XIX - ходова колія; XX - ходова колія; XXI - з`єднувальна колія; ХХІІ - колія відстою вагонів; ХХIV - вивантажувальна колія; XXV - навантажувально-з`єднувальна колія; XXIII - навантажувально-вивантажувальна колія; XXVI - рампа; № 2, 5, 7-16 - стрілочний перевід (т.1 а.с.2-15).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.199).

6 жовтня 2020 року відповідачем ТОВ «Будівельна Компанія «Гіперіон» заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), оскільки суб`єктний склад, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності згідно норм частини 1 статті 19 ЦПК України, частини 2 статті 4, пунктів 1, 6 частини 1 статті 20 ГПК України, вказує на те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства (т.2 а.с.180-183).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 6 жовтня 2020 року клопотання задоволено, провадження у справі закрито по пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Висновок суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником під`їзної колії станції «Одеса-Застава 1» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2018 року. ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 19 квітня 2013 року, відомостей про припинення його підприємницької діяльності станом на дату звернення з позовом немає, одним із видів діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна. ОСОБА_1 дійсно придбав спірне нерухоме майно як фізична особа, однак в подальшому здійснював як фізична особа-підприємець певну господарську діяльність з метою отримання прибутку (надав в оренду як власник ФОП ОСОБА_1 орендарю ТОВ «Транс Юг Сервіс»). Суд вважав, що визначальним при розмежуванні юрисдикції у даному спорі є встановлення факту використання спірної нерухомості в комерційних цілях, з огляду на що за суб`єктним складом учасників та характером правовідносин спір підлягає розгляду вирішенню в господарських судах. Суд послався як на такі, що підлягають застосуванню до виниклих правовідносин, висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року у справі №316/1261/18, у постанові від 20 вересня 2018 року в справі №813/6286/15.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 6 жовтня 2020 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду про закриття провадження в справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.2 а.с.198-202).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у відсутності підстав для застосування положень пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України. Суд помилково виходив з того, що оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем, а нерухомість (під`їзна колія та її складові), яка виступила предметом спірного правочину, використовується позивачем в комерційних цілях (здається в оренду) для отримання прибутку. При цьому, суд відзначив, що ця нерухомість фактично не може використовуватися в інших ніж комерційних цілях, на підтвердження цієї позиції суд навів практику Великої Палати Верховного Суду, проте наведена судом практика не має відношення до спірних правовідносин. ОСОБА_1 є власником залізничної під`їзної колії, яка примикає стрілочним переводом №142 до станції Одеса-Застава-1 Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Об`єкт набуто на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2018 року, укладеного за результатами проведення аукціону з продажу майна банкрута ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат». Як випливає з договору купівлі-продажу від 23 квітня 2018 року та протоколу про проведення аукціону ОСОБА_1 придбав вказану колію та приймав участь у відповідному аукціоні саме як фізична особа, тобто не діяв в статусі підприємця. Той факт, що позивач задіяв придбане нерухоме майно нежитлового призначення у своїй підприємницькій діяльності, передавши його в оренду у статусі фізичної особи-підприємця юридичній особі, жодним чином не впливає на характер спірних відносин та не змінює їх правову природу, оскільки дана обставина не стосується ні предмета спору, ні обставини справи. Використання свого майна фізичною особою у власній підприємницькій діяльності прямо передбачено статтею 320 ЦК України, однак таке використання не змінює статус власника майна. Також, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем фізичною особою ОСОБА_1 та відповідачами суб`єктами господарювання ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» та ТОВ «Абріс-Н» відсутні будь-які правовідносини, в тому числі господарського характеру; позивач ні як фізична особа, ні як фізична особа-підприємець не укладав з відповідачами жодних цивільних або господарських договорів. Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані виключно тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу є власником об`єкта нерухомості, складові якої безпідставно виступили предметом оспорюваного правочину, укладеного між ТОВ Будівельна компанія «Гіперіон» та ТОВ «Абріс-Н». При цьому, як встановлено судовим рішенням у справі №5017/2749/2012 про банкрутство ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», ТОВ «БК «Гіперіон» ніколи не набувало у власність вищевказану під`їздну колію, а отже і не могло відчужувати відповідне майно (складові колії) на користь ТОВ «Абріс-Н», оскільки згідно частини 1 статті 658 ЦК України право продажу товару належить виключно власникові товару. Спір у даній справі не виник внаслідок укладення, зміни, розірвання або виконання правочинів у господарській діяльності, не є корпоративним спором, не виник з правочинів щодо корпоративних прав в юридичній особі, оскільки позивач ніколи не мав та не має відношення до діяльності ні ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон», ні ТОВ «Абріс-Н». Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо права власності на нерухоме майно як то під`їзну колію та реєстрації права власності на таке майно.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2018 року, укладеного за результатами проведення аукціону з продажу майна банкрута ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» є власником залізничної під`їзної колії, яка примикає стрілочним переводом №142 до станції Одеса-Застава-1 Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

ОСОБА_1 приймав участь в аукціоні та придбавав майно як фізична особа.

Використання майна фізичною особою у власній підприємницькій діяльності прямо передбачено статтею 320 ЦК України, таке використання статус власника майна не змінює.

Між фізичною особою ОСОБА_1 та суб`єктами господарювання ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» та ТОВ «Абріс-Н» відсутні будь-які правовідносини, у тому числі й господарського характеру.

ОСОБА_1 ні як фізична особа, ні як фізична особа-підприємець не укладав з відповідачами жодних цивільних або господарських договорів.

Спір не виник внаслідок укладення, зміни, розірвання або виконання правочинів у господарській діяльності.

Спір не є корпоративним спором, не виник з правочинів щодо корпоративних прав в юридичній особі.

Спір виник щодо права власності на нерухоме майно під`їздну колію та реєстрації права власності на таке майно.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 травня 2018 року в справі №127/14633/16-ц зазначила, що фізична особа, яка бажає реалізувати свої конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа-підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною правоздатністю та дієздатністю, та не обмежує їх.

У даній справі однією із сторін спірних правовідносин є фізична особа, яка є позивачем у справі. Спір, який склався між учасниками цієї справи щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, стороною якого є ОСОБА_1 , в частині продажу майна (складових під`їзної колії), що належить йому як фізичній особі, та скасування реєстрації права власності на відповідне майно, повинен вирішуватися за правилами цивільного судочинства. Позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1 мотивовані виключно тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу є власником об`єкта нерухомості залізничної під`їзної колії, яка примикає стрілочним переводом №142 до станції Одеса-Застава-1 Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», складові якої за доводами позову виступили предметом оспорюваного правочину, укладеного між ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» та ТОВ «Абріс-Н».

Спір стосується порушення права власності на нерухоме майно фізичної особи.

Суд приймає викладені в апеляційній скарзі доводи.

Ухвала про закриття провадження у справі як така, що постановлена за відсутності підстав для застосування пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 6 жовтня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н», товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування запису про право власності скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова