Ухвала

15 версня 2021 року

м. Київ

справа № 638/446/17

провадження № 61-14294ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу прокуратури Харківської області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників правоохоронних органів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до прокуратури Харківської області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників правоохоронних органів, у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня

2021 року позов задоволено.

Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Харківській області та Харківської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2021 року змінено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У серпні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

прокуратура Харківської області подала касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заявником подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова

від 17 березня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду

від 19 липня 2021 року з посиланням на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду було отримано 29 липня 2021 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 50 000 грн, що станом на 01 січня

2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому, Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, ціну позову та встановлені судами фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, прокуратура Харківської області подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання прокуратури Харківської області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова

від 17 березня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду

від 19 липня 2021 року задовольнити.

Поновити прокуратурі Харківської області строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокуратури Харківської області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова

від 17 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників правоохоронних органів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович