Справа № 504/738/21
Провадження № 2/504/1605/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

за участю секретаря судових засідань Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна-будівельна компанія», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВТ-КО», ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться дана цивільна справа .

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Обслуговуючому кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» припиняти водопостачання до водовідведення житлового будинку АДРЕСА_1 на період розгляду даної цивільної справи. Таж позивач просить встановити обов`язок для Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Південно будівельна компанія» вчинити певні дії щодо відновлення водопостачання та водовідведення житлового будинку АДРЕСА_1 на період розгляду справи.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про не обґрунтованість зазначеної заяви у зв`язку з наступним.

До матеріалів справи долучено договір №358592/20210422/06 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення через мережі, які не перебувають на балансі виконавця. Особовий рахунок абонента № НОМЕР_1 .

Вказаний договір від 15.04.2021 року укладений між ТОВ «ІНФОКС» в особі заступника начальника управління «Водощбут» філії «Інфоксводоканал» Самбура О.В. (Виконавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 , яка є власником нерухомого майна індивідуальним споживачем.

Виконавець за умовами вказаного договору зобов`язується надавати послуги споживачу з централізованого водопостачання та водовідведення. Мережею майнової належності інженерно технічних систем постачання послуги виконавця є зовнішня інженерна мережа філії «Інфоксводоканал» - водовод d=900мм по Південній дорозі.

Пунктом 37 вказаного договору визначено, що Виконавець зобов`язаний забезпечувати виробництво та постачання споживачами питної води відповідно до умов договору та мережами, які перебувають на його балансі, вживати заходів до забезпечення питною водою у разі порушення функціонування систем централізованого водопостачання та водовідведення (аварійні ситуації), та ін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову послалась на те, що ТОВ «ІНФОКС» повідомив її про відмову від надання послуги водопостачання/водовідведення у зв`язку із внесенням змін до Ліцензійних умов з 01.08.2021 року та розірвання договірних умов.

Однак, відповідно до договору від 15.04.2021 року укладеного між ТОВ «ІНФОКС» в особі заступника начальника управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» Самбура О.В. (Виконавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 , вказаний договір укладений на один рік, тобто до 15.04.2022 року. Умовами договору не передбачено розірвання договірних відносин виконавцем на підставі листа про розірвання.

Таким чином, Договір від 15.04.2021 року укладений між ТОВ «ІНФОКС» в особі заступника начальника управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» Самбура О.В. (Виконавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 є діючим та за ним Виконавець несе певну відповідальність, передбачену вказаним договором.

Також, суд бере до уваги, що між позивачем та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» не укладений договір з надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення та забезпечення житлового будинку позивачки водопостачанням та водовідведенням відбувається на підставі договору від 15.04.2021 року, укладеного між ТОВ «ІНФОКС» в особі заступника начальника управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» Самбура О.В. (Виконавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову несуть відповідальність встановлену законом.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути ускладнено, чи стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, роз`яснює, що ОСОБА_1 може звернутись повторно до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідачів не виконувати оскаржувані розпорядження і рішення.

З огляду на викладене, суд не встановив співмірності розміру позовних вимог, з якими заявник має намір звертатися, із обраним способом забезпечення позову. Окрім цього, суд приходить до висновку що аргументи поданої заяви про забезпечення позову не дають підстав для переконання, що їх невжиття може у майбутньому створити перешкоди у реалізації можливого рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника, суб`єктивній оцінці обставин, що супроводжується оціночними судженнями, а відтак, ураховуючи інтереси не тільки позивача, але й відповідача, співмірність способу забезпечення позову із предметом спору, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити за недоведеністю обставин щодо вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157,158, 260 ЦПК України, Постановою ПВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна-будівельна компанія», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВТ-КО», ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання дій неправомірними.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання

Суддя П.В. Добров