Справа № 216/5684/21
Провадження 2-з/216/112/21
УХВАЛА

іменем України

07 вересня 2021 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання незаконним рішення діючої комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу в порядку захисту прав споживачів, -

встановив:

Позивачі звернулись до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання незаконним рішення діючої комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу в порядку захисту прав споживачів.

Разом з позовною заявою надійшла до суду заява про забезпечення позову, в якій вони просять: вжити заходів забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідача поновити газопостачання в домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити провадити будь-які дії щодо припинення або обмеження газопостачання у вказаному домоволодінні.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заяву розглянуто за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали заяви, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що вимоги заявника про забезпечення позову підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті третьому ч. 1 ст. 150 ЦПК визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист. При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви 09.07.2021 співробітниками АТ «Криворіжгаз» був демонтований з метою направлення на експертизу газовий лічильник в домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що був складений відповідний Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки.

На підставі Акту про порушення №005539 від 09.07.2021, встановлено факт несанкціонованого газопроводу та припинено газопостачання, шляхом встановлення інвентаризаційної заглушки.

22.07.2021 АТ «Криворіжгаз» прийнято протокольне рішення №27 про задоволення акту про порушення та донарахування позивачу необлікованого об`єму природного газу на суму 33800,13 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (утому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, утакихвипадках, зокрема, несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист. При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності нарахування не облікованого об`єму природного газу внаслідок наявності несанкціонованого газопроводу, позивачами доведено про те, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист їх порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім цього, суд враховує, що в зимовий період часу припинення газопостачання до житла позивачів, може мати негативні наслідки та не буде відповідати нагальній суспільній необхідності, і таке втручання в права позивача є безпідставним у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 «Кривіцька та Кривіцькій проти України» п. 44).

Однак, суд звертає увагу на необґрунтованість вимоги позивачів щодо заборони АТ «ОГС «Криворіжгаз» вчиняти будь-які дії щодо припинення або обмеження газопостачання у вказаному домоволодінні, оскільки заява містить лише посилання на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій, без достатнього обґрунтування.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

На думку суду, вжиття такого виду забезпечення позову, як встановлення обов`язку вчинити певні дії, не створить негативних наслідків для відповідача, а також забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, тобто буде сприяти ефективному захисту прав позивачів.

Таким чином, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити частково та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони .

Керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання незаконним рішення діючої комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу в порядку захисту прав споживачів задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову, шляхом зобов`язання акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» поновити газопостачання в домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О. Кузнецов