"14" вересня 2021 р. Справа № 363/1799/21
14 вересня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Котлярової І.Ю.,
при секретарі: Миколаєнко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгорода в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 09.04.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 50 723, 00 грн., яка складається з: 2 100,00 грн. - сума кредиту; 44 814, 00 грн. заборгованість за відсотками; 1 050, 00 грн. пені за порушення зобов`язання; 610, 80 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2 148, 20 грн. - 3% річних від простроченої суми.
Посилаючись на те, що заборгованість до теперішнього часу не погашена, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за договором надання фінансових послуг від 21.04.2018 року, в розмірі 50 723, 00 грн. та судові витрати в розмірі 2 270, 00 грн.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Судом встановлено, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту (копія).
Відповідно до п.п.4-6 заяви-анкети ОСОБА_1 підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто.
Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети.
ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 21.04.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 2 100, 00 грн. на платіжну картку, вказану позичальником у заяві.
Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку ОСОБА_1 перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 2 100,00 грн., що підтверджується даними про отримання на картку перші дві цифри якого - 51, останні чотири цифри 4329, час запиту 21.04.2018 року о 14 год. 41 хв.
Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 09.04.2021 року утворилася заборгованість.
Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією заяви-анкети про отримання кредиту від 21.04.2018 року, довідкою ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 16.04.2021 року, Правилами про порядок надання коштів у позику, затверджені протоколом ТОВ «Прості займи» від 05.01.2018 року, Умовами надання та обслуговування кредитів ТОВ «Прості займи», розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %.
Відповідно до розрахунку ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором станом на 09.04.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 50 723, 00 грн., яка складається з: 2 100,00 грн. - сума кредиту; 44 814, 00 грн. заборгованість за відсотками; 1 050, 00 грн. пені за порушення зобов`язання; 610, 80 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2 148, 20 грн. - 3% річних від простроченої суми.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 2 100, 00 грн.
Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2 100, 00 грн. є доведеною та підлягає задоволенню.
Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 09 травня 2018 року по 09 квітня 2021 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 08 травня 2018 року.
Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування (18 днів), тобто до 08.05.2018 року у розмірі 756, 00 грн. (42 грн. в день). Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.
Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 16.04.2021 року № 128, ОСОБА_1 було сплачено 08.05.2018 року на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» кошти у розмірі 756,00 грн., а відтак стягненню з відповідача не підлягають.
Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 09 травня 2018 року по 09 квітня 2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, штрафних санкцій, а саме індексу інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 01.06.2018 по 09.04.2021, індекс інфляції за весь період прострочення становить - 610, 80 грн. та 3% річних від простроченої суми становить - 2 148, 20 грн. Проте, суд не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» було враховано відсотки за користування кредитом, нарахованих за період з 09 травня 2018 року по 09 квітня 2021 року.
Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 2 100, 00 грн. яка є доведеною та підлягає задоволенню, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в сумі 417, 90 грн. (2100 грн. (сума боргу) х 119,9% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 2100 грн. (сума боргу) та 3% річних від простроченої суми в сумі 187, 27 грн. (2100 грн. (сума боргу) х 3% х 1085 днів прострочення / 365 днів у році/100).
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 168, 05 грн., виходячи з розрахунку: (розмір задоволених позовних вимог 3 755, 17 грн.) * 2 270, 00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 50 723, 00 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 168, 05 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282,354 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (, місцезнаходження: Запорізька область, Вознесенівський район, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-А, оф. 25).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.Ю. Котлярова