Головуючий у І інстанції Шевчук А.В.
Провадження № 22-ц/824/9439/2021 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Київська місцева прокуратура №5, про поділ в натурі майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Київська місцева прокуратура №5, про поділ в натурі майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Київська місцева прокуратура №5, про поділ в натурі майна подружжя, у якому просив виділити частки подружжя зі спільного майна загальною вартістю 323 264 343 грн., припинити право спільної часткової власності та визнати за кожниміз подружжя право приватної власності на виділене майно.

Заперечуючи проти запропонованого порядку поділу майна подружжя,ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву із вимогами до ОСОБА_1 , третя особа - Київська місцева прокуратура №5,про поділ в натурі майна подружжя, у якому запропонувала свій порядок поділу майна загальною вартістю 318 967 589 грн. 91 коп.

У судовому засіданні 15 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - Шепелєв С.О. подав заяву про відмову від первісного позову та закриття провадження у справі за вимогами свого довірителя.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року провадження по справі в частині первісного позову закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог.

Не погоджуючись з ухвалою про закриття провадження у справі, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подав на ухвалуапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилався на те, що дії Шепелєва С.О. , який не є адвокатом, суперечать інтересам довірителя ОСОБА_1 , що не враховано судом при постановленні ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_2 - адвоката Селецької О.В., остання просила апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

В судовому засіданні представники ОСОБА_2 - адвокати Селецька О.В. та Шутий Д.С. заперечили проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та просили ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з додержанням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закрив провадження у зв`язку з прийняттям відмови від позову представника позивача, який діяв в межах наданих йому повноважень на підставі довіреності, у якій довіритель обумовив право представника на відмову від позову.

Колегія суддів погоджується з вищенаведенимивисновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу також передбачено пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (частини друга, третя статті 206 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За правилами частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15.04.2021 року через канцелярію суду представником позивача - Шепелєвим С.О., який діяв на підставі довіреності, посвідченої консульським відділом посольства України в Республіці Молдова від 17.12.2020 року (том 7, а.с.72), подана заява про відмову від позову (том 7, а.с.71). До вказаної заяви представником позивача Шепелєвим С.О. долучено копію довіреності від 17.12.2020 року (том 7, а.с.72), згідно якої ОСОБА_1 уповноважив Шепелєва С.О. на представництво своїх інтересів в усіх органах державної влади, в тому числі і судах усіх інстанцій, з усіма правами, що надані законом позивачу. В даній довіреності не обумовлено будь-яких обмежень (застережень) щодо представництва інтересів позивача та зазначено про наявність у представника Шепелєва С.О. повноважень відмовитися від позову. Вказана довіреність дійсна до 16.12.2023 року.

Враховуючи те, що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шепелєв С.О. мав достатній обсяг повноважень для звернення від імені позивача із заявою про відмову від позову, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про прийняття відмови від позову та закриття в зв`язку із цим провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 було подано заяву про реєстрацію припинення дії довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей, колегією суддів відхиляються як такі, що не спростовують обґрунтованості висновку суду про наявність у представника ОСОБА_1 - Шепелєва С.О. , станом на 15.04.2021 року повноважень на звернення до суду від імені ОСОБА_1 із заявою про відмову від позову.

Необгрунтованими є і доводи скарги про те, що Шепелєв С.О. не є адвокатом, оскільки згідно Витягу з Єдиного Реєстру Адвокатів України Шепелєв Сергій Олександрович є адвокатом та має право на заняття адвокатською діяльністю згідно Свідоцтва №4520, виданого 12.09.2012 року Донецькою обласною КДКА.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Зміст наведеної норми права дає підстави для висновку, що учасник справи може брати участь у судовому процесі особисто, з участю представника або без участі такого.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частини перша та друга статті 64 ЦПК України).

Колегія суддів враховує, що до заяви про відмову від позову надано довіреність, посвідчену консульським відділом посольства України в Республіці Молдова від 17.12.2020 року (том 7, а.с.72), у якій прямо передбачене право представника Шепелєва С.О. відмовитися від позову в інтересах ОСОБА_1 , тому необґрунтованими є доводи скарги про те, що дії представника суперечили інтересам позивача.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 реалізував своє право на отримання правової допомоги, уповноваживши довіреністю на представництво інтересів адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (частина перша статті 6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, передбачається, що адвокат надає особі професійну та кваліфіковану правову допомогу. Наслідки відмови від позову у цивільному процесі, за визначенням, відомі та зрозумілі адвокатові, який подає такого роду заяву від імені та в інтересах довірителя, і такі наслідки мали бути роз`яснені адвокатом своєму клієнтові на етапі видачі доручення на представництво інтересів цієї особи в суді, у якому відсутні застереження про відсутність повноважень на подання заяви про відмову від позову.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 21 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокату забороняється: використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

Презюмується, що адвокат діє від імені, в інтересах та за згодою свого довірителя, а тому за таких обставин нездійснення роз`яснення судом наслідків відмови від позову позивачу, який бере участь у розгляді справи через свого представника, яким є адвокат, не призвело до порушення прав та інтересів цього позивача.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавствата власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: