Справа № 686/6499/21
Провадження № 2/686/3301/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

На обґрунтування свого позову, вказала, що відповідно до правовстановлюючих документів вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована та постійно проживає.

Разом з нею в даному будинку зареєстрований її чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 .

З 2002 року відповідач за вказаною адресою не проживає, оскільки постійно проживає разом з своєю сім`єю в місті Нетішин Шепетівського району Хмельницької області. В Нетішині він з 08.12.2004 року по теперішній час працює на ВП «Хмельницька АЕС», дружина ОСОБА_4 також працює на ВП «Хмельницька АЕС», діти ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 » ходять в Нетішині в школу.

Усі ці роки (з 2002 року) комунальні служби, що надають послуги по утриманню її будинку в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців 3 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які вона має сплатити таким службам за надані їй послуги. Оскільки відповідач у будинку не проживає, цим помешканням не користується, тому й участі в його утриманні не приймає. Сам формальний факт реєстрації у належному їй будинку порушує її права, суттєво, впливає на розмір комунальних платежів та перешкоджає їй у можливості отримати субсидію від держави на утримання будинку.

Факт не проживання відповідача підтверджується Актом від 04.02.2021 року, який завірений головою Комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична.

Таким чином, оскільки відповідач у її будинку не проживає, спільним побутом з нею не пов`язаний, фактично проживає в іншому місті вже більше вісімнадцяти років, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування нею.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які в судовому засіданні посвідчили, що ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачці, більше одного року, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який не проживає у вказаному будинку без поважних причин з 2002 року. Доказів тому, що ОСОБА_1 створювала перешкоди у проживанні у спірному будинку ОСОБА_2 до суду не надано.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 405 ЦК України передбачено втрату права користування житлом члена сім`ї власника житла у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_2 втратив право користування житлом, а саме будинком

АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.319, 391, 405 ЦК України,

ст..ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 гривень 00 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 13.09.2021 року.

Суддя: О.В.Мазурок