Справа № 463/9988/21
Провадження № 2-з/463/89/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 вересня 2021 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Луки Тараса Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Шоста Львівська державна нотаріальна контора, П`ята Львівська держана нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстраційного посвідчення,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 28.02.1994 року державним нотаріусом Шостої Львівської держаної нотаріальної контори в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним реєстраційне посвідчення, видане ОСОБА_2 09.03.1994 року ЛЖБТІ в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Матеріали справи надійшли до суду 07.09.2021 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.09.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

10 вересня 2021 року представник позивача - адвокат Лука Т.М. разом із позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі; заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно вносити записи до державних реєстрів стосовно виникнення, переходу або припинення прав на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі.

Заяву мотивує тим, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може призвести до вибуття такого майна з власності відповідача, з врахуванням того, що предметом позовних вимог є правовстановлюючі документи, що визнаються недійсними зі сторони позивача, оскільки видані в порушення порядку без врахування обставини, що право на частку мав чоловік позивача, що нотаріусом при видачі свідоцтва не враховано та свідчить про наявність спору про право, а отже і наявність ризиків, що можуть призвести до неможливості реального виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позову та спричинить необхідність подальшого звернення до судових та правоохоронних органів з метою захисту (відновлення) порушених прав позивача. Крім того, позивачу стало відомо проте, що зі сторони відповідача вчиняються заходи з метою продажу житлового будинку, про що свідчить відповідне оголошення на інтернет-сайті. Разом з тим, підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні. Враховуючи наведене, просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно постанови Великої Палати Верховного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вбачається, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 зазначено що, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з п.43 Рішення по справі «Шмалько проти України», суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та третьої особи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається із заяви про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі; заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно вносити записи до державних реєстрів стосовно виникнення, переходу або припинення прав на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо заявлених позовних вимог, відповідно до яких позивачем оспорюється право власності на належне відповідачу нерухоме майно. Позивач ОСОБА_1 просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 28.02.1994 року державним нотаріусом Шостої Львівської держаної нотаріальної контори в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним реєстраційне посвідчення, видане ОСОБА_2 09.03.1994 року ЛЖБТІ в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який представник позивача просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а тому слід накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі; заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно вносити записи до державних реєстрів стосовно виникнення, переходу або припинення прав на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника позивача - адвоката Луки Т.М. про вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149, 151-153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивача - адвоката Луки Тараса Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Шоста Львівська державна нотаріальна контора, П`ята Львівська держана нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстраційного посвідчення - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі.

Заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно вносити записи до державних реєстрів стосовно виникнення, переходу або припинення прав на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_2 до винесення рішення у даній справі

Копію ухвали направити учасникам процесу для відома та направити для негайного виконання в Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа: Шоста Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 79049, м.Львів, пр.Червоної Калини,109, .

Третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 79044, м.Львів, вул.Генерала Чупринки,69, .

Третя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», місцезнаходження: 79024, м.Львів, вул.Липинського,54, .

Суддя Грицко Р.Р.