КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/3158/21 Головуючий у 1-й інст. - Василишин В.О.
Апеляційне провадження 22-ц/824/9925/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кулікова С.В., Заришняк Г.М.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КАН - СТАЙЛ» - Скрипчука Микити Євгеновича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Лисогора Олега Анатолійовича, Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання недійсними електронних торгів, документів, що видані за їх результатами та оскарження державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Лисогора Олега Анатолійовича, Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл», в якому просила:

- визнати недійсними електронні торги, проведені державним підприємством «Сетам» 09 березня 2021 року із реалізації лоту № 465867 квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 60473643;

- визнати незаконними та скасувати протокол № 529087 проведення електронних торгів від 09 березня 2021 року, акт про реалізацію предмета іпотеки від 16 березня 2021 року, свідоцтво про придбання майна з електронних торгів від 17 березня 2021 року № 449;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за товариством з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл» на квартиру АДРЕСА_1 ;

- поновити запис про право власності ОСОБА_1 на вищевказану квартиру.

Крім того, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями проводити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на спірне майно чи користування ним, в тому числі здійснювати реєстрацію місця проживання будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 , заборони будь-яким особам вчиняти перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у користуванні вищевказаною квартирою.

Посилалася на те, що 09 березня 2021 року відбулися електронні торги з реалізації предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 . Переможцем електронних торгів з реалізації предмета іпотеки стало ТОВ «Кан-Стайл». 17 березня 2021 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лисогором О.А. здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кан-Стайл» та видано свідоцтво про придбання майна з електронних торгів. Таким чином, на даний час спірне нерухоме майно перебуває у власності переможця електронних торгів, який у будь-який час може вжити заходів щодо його відчуження. Невжиття заходу забезпечення позову у даному випадку може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Лисогора Олега Анатолійовича, Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання недійсними електронних торгів, документів, що видані за їх результатами та оскарження державної реєстрації права власності, - шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями проводити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 чи користування нею, в тому числі здійснювати реєстрацію місця проживання будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 25 травня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КАН - СТАЙЛ» - Скрипчук М.Є. подав апеляційну скаргу.

Посилається на те, що при вжитті заходів забезпечення позову судом першої інстанції не надано належну оцінку обставинам справи, зокрема, факту обмеження прав Товариства, як законного власника вказаної квартири.

Крім того, посилається на те, що рішення стосовно примусового відчуження квартири за адресою АДРЕСА_1 прийнято Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 361/13/18.

Зазначає те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/3336/20 від 21 вересня 2020 року було визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича - щодо не проведення дій по визначенню вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири по АДРЕСА_1 ; не здійснення дій по виведенню іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, вказаною ухвалою зобов'язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича: - визначити ринкову вартість квартири по АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 60473643; здійснити дію по виведенню іпотечного майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 60473643, на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Також зазначає , що ухвалу від 21 вересня 2020 року про зобов`язання приватного виконавця Голяченка І.П. здійснити дії по виведенню іпотечного майна: квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 було прийнято суддею Василишим В.О. - тобто тим же суддею, що вжив заходів забезпечення позову оскаржуваною ухвалою.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що вказані рішення суперечать одне одному, оскільки першим із них зобов'язано приватного виконавця вжити заходів з примусового відчуження квартири, а іншим - заборонено вчиняти будь які дії по відношенню до квартири новим власником, який придбав квартиру на електронних торгах у встановленому законодавством порядку.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Посилається на те, що заява про забезпечення позову недостатньо обґрунтована та її доводи є безпідставними та ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. Крім того, посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Від інших учасників відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КАН - СТАЙЛ» - Скрипчук М.Є. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також, якщо до закінчення розгляду даної справи предмет спору буде реалізований , то ОСОБА_1 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

На підставі ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

забороною вчиняти певні дії;

встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що не застосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Лисогора Олега Анатолійовича, Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання недійсними електронних торгів, документів, що видані за їх результатами та оскарження державної реєстрації права власності.

У поданій до суду заяві 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 просила:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями проводити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на спірне майно чи користування ним, в тому числі здійснювати реєстрацію місця проживання будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 , заборони будь-яким особам вчиняти перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у користуванні вищевказаною квартирою.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задоволено частково.

Таким чином, виходячи іззмісту позовних вимог, а також з вимог заяви про забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що якщо до закінчення розгляду справи предмет спору буде реалізований, то ОСОБА_1 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами про визнання недійсними електронних торгів, документів, що видані за їх результатами та оскарження державної реєстрації права власності, колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами існує спір та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями проводити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на спірне майно чи користування ним, в тому числі здійснювати реєстрацію місця проживання будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача узв`язку з наявним спором щодо набуття ним права власності.

Доводи скаржника про те, що постановлені суддею Василишиним В.О. ухвали в різних провадженнях протирічать одна одній не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Також, не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має намір відчужити майно. Проте апеляційний суд не приймає до уваги такі твердження з огляду на те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Таким чином, висновки суду першої інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КАН - СТАЙЛ» - Скрипчука Микити Євгеновича - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді