Справа № 740/3485/21
Провадження № 2/740/1066/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить:

- визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №4 вiд 18 грудня 2020 року, в частині зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, його, підполковника ОСОБА_1 у складі сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку зі звiльненням з військової служби на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закiнченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок i вiйськову службу», з правом носiння військової форми одягу, посаду здав 26 червня 2020 року, з 18.12.2020 року;

- визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №544 вiд 28.12.2020 (в наказі невірно вказано рік - 2021 замість необхідного - 2020) в частині зняття з квартирного обліку його, підполковника ОСОБА_1 у складі сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку зі звiльненням з військової служби на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закiнченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок i вiйськову службу», з правом носiння військової форми одягу, посаду здав 26 червня 2020 року, з 18.12.2020;

- зобов`язати вiйськову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку з 18 грудня 2020 року його, підполковника ОСОБА_1 у складі сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов аргументує тим, що вiдповiдно до протоколу засiдання житлової комісії вiйськової частини А 3160 №4 вiд 18 грудня 2020 року на її засiданнi прийнято рiшення про зняття з облiку ociб, якi потребують полiпшення житлових умов, його, пiдполковника ОСОБА_1 у складi сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згiдно з витягом з наказу командира вiйськової частини НОМЕР_1 №544 вiд 28.12.2020 (у витягу помилково вказано 2021 рiк) «Про затвердження рiшення житлової комiсiї вiйськової частини НОМЕР_1 » затверджено протокол житлової комiсії вiйськової частини НОМЕР_1 вiд 18 грудня 2020 року № 4; знято з облiку ociб, якi потребують полiпшення житлових умов, його як пiдполковника у складi сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку зі звiльненням з НОМЕР_2 служби на пiдставi пiдпункту «а» (у зв`язку iз закiнченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про вiйськовий обов`язок i вiйськову службу», з правом носiння вiйськової форми одягу, посаду здав 26 червня 2020 року, з 18.12.2020.

Зазначає, що мотивів та правових пiдстав для зняття з квартирного обліку в протоколі не зазначено. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №544 вiд 28.12.2020 його та членiв його сім`ї знято з квартирного обліку згідно із зазначеним протоколом житлової комісії №4 вiд 18.12.2020. Таке рішення порушує його права, ґарантовані законодавством України. Він на момент звільнення мав вислугу на вiйськовiй службі понад 20 років, а саме повних 27 років, постійним житлом не забезпечувався, перебував на обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , а тому підстави, визначені законом для зняття з обліку його та членiв його сім`ї, якi потребують поліпшення житлових умов, відсутні.

Ухвалою від 25 червня 2021 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом.

19 липня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не визнає заявлених позовних вимог та вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, мотивуючи відсутністю для цього правових підстав.

Вказує на те, що абзац 1 пункт 9 статті 12 Закону України «Про соцiальний i правовий захист вiйськовослужбовцiв та членiв їх сiмей» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а саме грудень 2020 року) не передбачає, що у разі звільнення з військової служби у зв`язку із закiнченням строку контракту, військовослужбовці мають бути залишені на квартирному облiку у військових частинах.

Пункт 29 Порядку забезпечення вiйськовослужбовцiв та членiв їх сiмей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 03 серпня 2006 року № 1081, визначає категорії військовослужбовців, якi мають право залишитися на квартирному облiку при звiльненнi з військової служби, тобто унеможливлює залишення на цьому облiку відповідача, враховуючи підставу його звільнення, а саме у зв`язку із закінченням строку контракту.

Таким чином, прийняті рішення відповідачем були законними, враховуючи норми, якi були чинні на момент виникнення спірних правовідносин, тому в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали спільну заяу про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову.

Представник відповідача - військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами та в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України, останнім місце служби є військова частина НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка (а.с.11-12).

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №140 від 26.06.2020 підполковника ОСОБА_1 , начальника зберігання, звільненого у запас наказом командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 05 червня 2020 року №5 (по особовому складу) відповідно до п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 28.06.2020 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вислуга років у Збройних Силах становить 27 років 00 місяців 02 дні. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. На квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 перебуває.

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №4 від 18 грудня 2020 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 одноголосно прийнято рішення про зняття з облiку ociб, якi потребують полiпшення житлових умов, пiдполковника ОСОБА_1 у складi сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку зі звiльненням з НОМЕР_2 служби на пiдставi пiдпункту «а» (у зв`язку iз закiнченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про вiйськовий обов`язок i вiйськову службу», з правом носiння вiйськової форми одягу, посаду здав 26 червня 2020 року, з 18.12.2020 (а.с.15).

Як слідує з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року №544 протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18 грудня 2020 роу №4 затверджено та знято з обліку ociб, якi потребують полiпшення житлових умов, пiдполковника ОСОБА_1 у складi сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку зі звiльненням з НОМЕР_2 служби на пiдставi пiдпункту «а» (у зв`язку iз закiнченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про вiйськовий обов`язок i вiйськову службу», з правом носiння вiйськової форми одягу, посаду здав 26 червня 2020 року, з 18.12.2020 (а.с.14). Зазначена у витязі дата наказу очевидно є помилковою, оскільки вона ще не настала. У відзиві позивачем не заперечується твердження позивача, що правильною датою наказу є 18.12.2020, а тому суд вважає встановленим, що датою зазначеного наказу є 18.12.2020.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України. Звільнений у запас 05.06.2020 наказом командувача Сил підтримки Збройних Сил України. Останнє місце служби - військова частина НОМЕР_1 . Зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення виключений 28.06.2020 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2020. Вислуга років у Збройних Силах при звільнені у запас становила 27 років 00 місяців 02 дні. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. На квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 перебував. В подальшому, 18.12.2020, знятий з облiку ociб, якi потребують полiпшення житлових умов, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом №4 від 18.12.2020, який затверджений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2020 року №544.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно із статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі МакКенн проти Сполученого Королівства від 13 травня 2008 року пункт 50, (рішення у справі Кривіцька та Кривіцький проти України від 02 грудня 2010 року).

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей", який ґарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Пунктом 9 цієї статті передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, зазначеним Законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (п. 1 Порядку).

Згідно з п. 3 вкзаного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Відповідно до п. 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Крім того, цей Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п. 30 Порядку).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 487/5835/17, 01.04.2020 у справі № 638/5769/18, від 08.04.2020 у справі №683/2197/18 та від 19.05.2020 у справі № 683/2198/18, які, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.4 ст.263 ЦПК України підлягають врахуванню іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, оскільки позивач на момент звільнення в запас мав вислугу на військовій службі більше 20 років, постійним житлом не забезпечувався, перебував на обліку для поліпшення житлових умов за останнім місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 , визначені законом підстави для зняття позивача з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не настали, а тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , та відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Матеріали справи не містять доказів про понесення позивачем судових витрат, зокрема витрат, пов"язаних з розглядом справи, а тому підстави для прийняття рішення про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись ст.10, 12, 81, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №4 вiд 18 грудня 2020 року, в частині зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, підполковника ОСОБА_1 у складі сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку зі звiльненням з військової служби на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закiнченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок i вiйськову службу», з правом носiння військової форми одягу, посаду здав 26 червня 2020 року, з 18.12.2020 року.

Визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №544 вiд 28.12.2020 в частині зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, підполковника ОСОБА_1 у складі сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку зі звiльненням з військової служби на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закiнченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок i вiйськову службу», з правом носiння військової форми одягу, посаду здав 26 червня 2020 року, з 18.12.2020.

Зобов`язати вiйськову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 у складі сім`ї три особи, а саме: пiдполковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Карпусь