КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/22364/20

09 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Заришняк Г.М.

- Рубан С.М.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Федоренка Олександра Михайловича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Пономаренко Н.В., за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Федоренка Олександра Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича про визнання недійсною довіреності та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича про визнання недійсною довіреності та стягнення моральної шкоди, в якому просив визнати недійсною довіреність, посвідчену 13 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком О.Б., від імені громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в реєстрі за №№ 660,661, роздруковану на спеціальних бланках серії НМА: № 676775, № 676776, № 676777, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача приватного нотаріуса на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

15.06.2021 року представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони:

- на вчинення ОСОБА_2 будь-яких дій на підставі довіреності, виготовленої та посвідченої 13.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком Олександром Борисовичем, від імені громадянина Резпубліки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нотаріальних бланках серії НМА: №676775, №676776 №676777, зареєстрованої в реєстрі за №№660,661, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 ;

- на реалізацію всіх (будь-яких) прав та виконання всіх (будь-яких) обов`язків задоволення всіх (будь-яких) вимог які виникнули (могли виникнути) на підставі довіреності, виготовленої та посвідченої 13.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком Олександром Борисовичем, від імені громадянина Резпубліки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нотаріальних бланках серії НМА: №676775, №676776 №676777, зареєстрованої в реєстрі за №№660,661, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсної довіреності та стягнення моральної шкоди. ОСОБА_2 може у будь-який час використати підроблену від імені ОСОБА_1 довіреність, термін дії якої закінчується 13.07.2026 року на шкоду правам, обов`язкам, свободам та інтересам ОСОБА_1 . За таких обставин, позивач вважає, що використання підробленої від імені ОСОБА_1 довіреності уже після попередження його про її підробку та допиту його в рамках кримінального провадження № 0001071, а саме її подання в березні 2019 року до Міністерства юстиції України для проставляння апостилю та подальше її подання до Реєстру підприємств Латвійської Республіки та Адміністративного окружного суду м. Рига, та після застереження позивача утриматись від подальшого її використання, а також реальна наявність у відповідача об`єктивної можливості використати і в подальшому підроблену від імені позивача на ім`я відповідача довіреності є достатньою для підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити та вжити заходів щодо забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що суд дійшов помилкового висновку про тотожність вимог заяви про забезпечення позову та позову. Крім того, вказував на те, що суд відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову не урахував, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може ускладнити та унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки якщо не вжити заходи забезпечення позову, відповідач може використовувати підроблену від імені позивача довіреність у тому числі і для відчуження майна позивача та/або взяття від його імені будь-яких зобов`язань, у зв`язку з чим поивачу буде нанесена шкода і для відновлення порушених його прав, свобод та інтересів необхідно буде заявляти новий позов про витребування майна та/або поновлення його прав, інтересів та свобод. Посилався на те, що позивач не просив у заходах забезпечення позову вжити заходи, які тотожні заявленим позовним вимогам. Заборона вчиняти дії, що просив позивач у заяві про забезпечення позову, і визнання недійсним правочинe, що просив позивач у позові, не є тотожними вимогами, що свідчить про невірне застосування судом першої інстанції ч. 10 ст. 150 ЦПК України та недотримання принципу правової визначеності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Федоренко О.М. підтримав доводи апеляційної скарги на просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заяви про забезпечення позову є тотожними з вимогою, викладеною у позові, тому забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, є нічим іншим як вирішення спору по суті.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти дії.

Як роз`яснено у пунктs 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив визнати недійсною довіреність, посвідчену 13 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком О.Б., від імені громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в реєстрі за №№ 660,661, роздруковану на спеціальних бланках серії НМА: № 676775, № 676776, № 676777, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача приватного нотаріуса на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., тоді як звертаючись до суду із заявою позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії на підставі оспорюваної довіреності.

Таким чином висновок суду про те, що вимоги заяви про забезпечення позову є тотожними з вимогою, викладеною у позові, є безпідставним, оскільки забезпечення позову у спосіб запропонований позивачем не свідчить про вирішення спору по суті.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсною довіреності, на підставі оскаржуваної довіреності відповідач ОСОБА_2 може вчиняти дії, які призведуть до порушення прав та інтересів позивача, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії на підставі довіреності, виготовленої та посвідченої 13.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком Олександром Борисовичем, від імені громадянина Резпубліки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нотаріальних бланках серії НМА: №676775, №676776 №676777, зареєстрованої в реєстрі за №№660,661, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його позову.

Суд першої інстанції зміст позовної заяви та поданої позивачем заяви про забезпечення позову належним чином не вивчив, в зв`язку з чим дійшов помилкового висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову шляхом заборони на реалізацію всіх (будь-яких) прав та виконання всіх (будь-яких) обов`язків задоволення всіх (будь-яких) вимог які виникнули (могли виникнути) на підставі довіреності, виготовленої та посвідченої 13.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком Олександром Борисовичем, від імені громадянина Резпубліки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нотаріальних бланках серії НМА: №676775, №676776 №676777, зареєстрованої в реєстрі за №№660,661, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 , оскільки позивачем не обґрунтовано, що незастосування такого виду забезпечення призведе до порушення прав чи інтересів позивача, унеможливить чи утруднить виконання рішення суду.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити частково та в порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії на підставі довіреності, виготовленої та посвідченої 13.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком Олександром Борисовичем, від імені громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нотаріальних бланках серії НМА: №676775, №676776 №676777, зареєстрованої в реєстрі за №№660,661, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Федоренка Олександра Михайловича задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Федоренка Олександра Михайловича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії на підставі довіреності, виготовленої та посвідченої 13.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гнідюком Олександром Борисовичем, від імені громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нотаріальних бланках серії НМА: №676775, №676776 №676777, зареєстрованої в реєстрі за №№660,661, якою надавались повноваження громадянину Латвійської Республіки ОСОБА_2 , персональний код НОМЕР_1 , на управління майном ОСОБА_1 .

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2021 року.

Головуючий: Судді: