Справа № 699/774/21
Номер провадження 2/699/445/21
УХВАЛА

про залишення позову без руху

13.09.2021 рокум.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про розірвання шлюбу

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між сторонами у встановленому порядку був укладений шлюб. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя сторін не складається з причин відсутності взаєморозуміння та байдужості. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача.

У зв`язку з викладеним, позивач просить розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі суд приходить дійшов наступного.

Відповідно до вимог пунктів 4, 5 частини 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Стаття 109 СК України передбачає право подружжя, яке має спільних неповнолітніх дітей, на розірвання шлюбу у судовому порядку.

З позовної заяви вбачається, що неповнолітніх дітей сторони не мають.

У такому випадку шлюб може бути розірвано на підставі ст. 106 СК України шляхом подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ДРАЦС) заяви про розірвання шлюбу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, не обґрунтував неможливість розірвання шлюбу з відповідачем у органах ДРАЦС. Отже, з позову не вбачається наявність порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивача.

Крім того, відповідно до пункту 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У порушення зазначених приписів, позивачем не зазначена інформація щодо місця знаходження оригіналів доказів, копії яких долучено до матеріалів справи.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За вимогами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений підпунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Усупереч наведеному, позивач долучив до позовної заяви копії документів, не засвідченні належним чином.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали шляхом:

- наведення обґрунтування неможливості розірвання шлюбу з відповідачем в органах ДРАЦС та зазначення, у чому саме полягає порушення прав та інтересів позивача, які потребують саме судового захисту;

-надання завірених в установленому порядку копій документів (які надавалися як докази до позовної заяви);

-надання інформації щодо місця знаходження оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення у встановлений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяЛітвінова Г. М.