Провадження № 2/752/2510/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

20 серпня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

в с т а н о в и в:

у червні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 9 008,61 грн., а також судових витрат.

Свої вимоги мотивувало тим, що 06.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній отримала кредит у розмірі 4 500,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заборгованість останнього перед банком за кредитним договором № б/н від 06.09.2011 року становить 9 008,61 грн., яка складається з 4 644,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 888,64 грн. - заборгованість за відсотками; 475,82 грн. - заборгованість з комісії та пені.

28.12.2018 року банк направив претензію кредитора до Другої Київської державної нотаріальної контори.

13.02.2019 року банк отримав відповідь від Другої Київської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено іншою нотаріальною конторою, і після оплати банком квитанції за інформаційну довідку буде надана більш детальна інформація.

Однак, позивач, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого позичальника ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини відповідач постійно проживав зі спадкодавцем - позичальником і протягом 6 місячного строку від дня відкриття спадщини не відмовилися від її прийняття.

В подальшому, банк, користуючись своїми права, наданими ст. 49 ЦПК України, подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, та остаточного просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 06.09.2011 року в розмірі 7 475,70, з яких 4 644,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 4 644,15 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. -заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 2 831,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість з пені, а також судові витрати у справі.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 19.06.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 19.11.2020 року (а.с. 56).

19.11.2020 року справа не розглядалась, розгляд справи відкладено на 13.04.2021 року (а.с. 60, 61).

Ухвалою від 13.04.2021 року розгляд справи відкладено на 20.08.2021 року та витребувано у Другої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 76-77).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 06.09.2011 року ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» з бажаним лімітом 8 000,00 грн. (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.11.2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1331 (а.с. 36).

На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав анкету-заяву та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не підписані позичальником ОСОБА_2 (а.с. 9-33). Крім того, на підтвердження своїх вимог позивач надав суду розрахунок, згідно з яким вбачається, що станом на 30.09.2020 року у ОСОБА_2 перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 7475,70 грн.

26.01.2019 року банк направив до Другої Київської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 28.12.2018 року вих. № SAMDN3421 (а.с. 37-38).

Листом № 591/02-14 від 01.02.2019 року Друга Київська державна нотаріальна контора повідомила про те, що спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено іншою нотаріальною конторою, і після оплати банком квитанції за інформаційну довідку буде надана більш детальна інформація (а.с. 39).

07.10.2019 року банком було направлено на ім`я відповідача ОСОБА_1 лист-претензію від 23.09.2019 року № SAMDN3421 як до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 (а.с. 40-43).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм ст. ст. 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 782/2016, розпочатої 25.11.2016 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , наданої Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою на виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2021 року, вбачається наступне.

25.11.2016 року до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернулась гр. ОСОБА_3 - донька померлого ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 за заповітом.

Як вбачається, що на підставі даної заяви було заведено спадкову справу.

03.02.2017 року до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 - син померлого ОСОБА_2 про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини по заповіту після смерті ОСОБА_2 та із заявою про прийняття спадщини.

В матеріалах спадкової справи наявна претензія кредитора АТ КБ «Приватбанк» від 28.12.2018 року вих. № SAMDN3421, котра надійшла до нотаріальної контори 05.02.2019 року.

31.01.2018року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 видані свідоцтва про прав власності на спадщину за заповітом.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Отже, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. ч. 2, 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Разом з тим, положення ст. 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред`являти свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Листом № 591/02-14 від 01.02.2019 року Друга Київська державна нотаріальна контора повідомила про те, що спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено іншою нотаріальною конторою, і після оплати банком квитанції за інформаційну довідку буде надана більш детальна інформація (а.с. 39).

07.10.2019 року банком було направлено на ім`я відповідача ОСОБА_1 лист-претензію від 23.09.2019 року № SAMDN3421 як до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 . До іншого спадкоємця банк претензій не направляв, матеріали справи даних про це не містять.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що у претензії кредитора від 28.12.2018 року вих. № SAMDN3421, направленої банком до Другої Київської державної нотаріальної контори 26.01.2019 року (а.с. 37-38), зазначено, що на теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, банком не вказано, коли саме стало відомо про смерть позичальника.

Враховуючи викладене, суд надійшов до висновку про пропуск АТ КБ «Приватбанк» шестимісячного строку пред`явлення вимог до спадкоємців, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Тому, суд виходить з того, що банком не надано доказів дотримання ним строку, передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України, тому він позбавлений права вимоги до спадкоємців в силу приписів ч. 4 ст. 1281 ЦК України, а позов не підлягає задоволенню саме з цих підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054, 1268, 1270, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко