Справа № 165/267/21
Провадження № 2/165/280/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Сулімова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

28 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 10 квітня 2008 року він працював на ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", а наказом №123/к від 29 грудня 2020 року був звільнений з займаної посади електрослюсара підземного 04 розряду, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП. Підставою його звільнення став наказ №110 від 22 вересня 2020 року «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку із скороченням посад». Своє звільнення вважає незаконним та безпідставним. Зазначає, що роботодавцем не було дотримано порядку звільнення працівника при реорганізації підприємства, не отримано належної згоди профспілкової організації та не запропоновано усіх вакантних посад на тому ж підприємстві, які він міг би виконувати з урахуванням освіти, кваліфікації, досвіду роботи. Його проінформували про наявність вакансії однак та не відповідала його кваліфікації. Крім того, зазначає, що реальних змін в організації виробництва та праці на ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" не відбулося. Також, він вказує що має переважне право залишитися на роботі, оскільки отримав травму на виробництві внаслідок нещасного випадку, а його дружина ОСОБА_3 з листопада 2020 року не працювала. Вказує, що за таких обставин відповідач незаконно позбавив його гарантованого Конституцією України права на працю. Просить визнати протиправним та скасувати наказ №123/к від 29 грудня 2020 року про його звільнення з посади електрослюсаря підземного 04 розряду ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", поновити його на раніше займаній посаді, стягнути в його користь 7 478,94 грн. без врахування податків середнього заробітку та судові витрати у справі, які за попереднім розрахунком складають 5 000 грн.

Представник ОСОБА_1 адвокат Якименко З.С. подала до суду письмову заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просила суд, крім іншого, стягнути з ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" в користь ОСОБА_1 42 825,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.132-133).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив задоволити позов з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.103-104).

Представник позивач адвокат Якименко З.С. просила задоволити позов. Зазначила, що звільнення позивача проведено з грубим порушенням чинного законодавства. Відповідач звертався за згодою до профспілкового комітету, однак отримавши відмову ППО, все ж звільнив позивача. ОСОБА_1 була запропонована лише одна вакантна посада на підприємтві, яка при цьому, не відповідала кваліфікації позивача. Ще одна посада йому була запропонована на Шахті «Бужанська» ДП «Волиньвугілля», що не може братися до уваги, оскільки Шахта "Бужанська" є іншою юридичною особою. Крім того, позивач отримав травму під час виконання своїх трудових обов`язків, а напередодні звільнилася також його дружина, відтак, саме він мав переважне право залишитися на роботі, що не було враховано комісією. Зазначила, що дійсно Управління Держпраці не встановило порушень зі сторони роботодавця, однак просила врахувати, що інспектування проводилася стосовно звільнення іншого працівника цього підприємства.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив відмовити у позові з підстав зазначених у відзиві (а.с.59-63) та у запереченні на відповідь на відзив (а.с.106-109). Наказ про звільнення позивача був виданий у відповідності до вимог чинного законодавства, позивач ознайомився з його змістом та був попереджений про звільнення задовго до його винесення. Вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про неможливість звільнення за відсутності згоди ППО. Зазначає, що терміни надання такої згоди були порушені, а дії роботодавця щодо звільнення його працівників профспілка не оскаржувала. Просив суд врахувати, що посада електрослюсара, яку обіймав позивач передбачала наявність у робітника 4-5 групи електробезпеки, а оскільки позивач не звертався для підвищення групи та не здавав відповідні іспити, тому він не міг претендувати на її заняття. Також позивач не повідомляв про звільнення його дружини та відсутність доходів у його сім`ї, а тому цей критерій, з об`єктивних підстав, відповідач не міг взяти до уваги.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.10-14) з 10 квітня 2008 року позивач перебув у трудових відносинах з ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", працював на посаді електрослюсаря 04 розряду.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №260 від 11 червня 2019 року були затверджені Примірні структури управління, штатні розписи і нормативи чисельності керівників, фахівців та службовців вугледобувних підприємств, що належать до сфери управління Міненерговугілля, та акціонерних товариств з видобування вугілля, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави. Цим же наказом передбачено, що штатні розписи підприємств щоквартально коригуються з урахуванням зміни факторів, які впливають на граничну чисельність згідно з приведеними нормативами (а саме: фактичний видобуток та фактична чисельність працівників за попередній квартал). Протоколом наради Міненерго від 13 серпня 2020 року вирішено в термін до 25 серпня 2020 року розглянути питання доцільності подальшої роботи ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" у зв`язку з відсутністю обсягів завантаження підприємства будівель-монтажними роботами на Шахті та надати відповідні пропозиції Міненерго (а.с.66-67).

Протоколом наради ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" №2 від 11.09.2020 року було прийнято рішення про розробку структури підприємства та штатний розпис у відповідності до потреб виробництва з оптимальним використанням трудових ресурсів на виконання робіт з утримання підприємства в безаварійному стані; підготовку та видачу наказу про скорочення штату підприємства (а.с.65-66).

Таким чином, вищевказані докази підтверджують те, що ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" фактично реорганізовується і необхідність скорочення штату та чисельності його працівників є економічно обґрунтуваним (а.с.68-69).

Наказом №110 від 22 вересня 2020 року внесено зміни до штатного розпису ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" (а.с.35, 70). Підставою для винесення наказу зазначено: реорганізація штатної структури підприємства за результатами господарської діяльності відповідно до протокольного рішення наради ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" від 11 вересня 2020 року.

Цим же наказом створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні у складі згідно з додатком №1 (а.с.36, 71).

Протоколом від 20 жовтня 2020 року комісія запропонувала вивільнити у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, зокрема і електрослюсаря підземного 04 розряду ОСОБА_1 (а.с.75-79).

ОСОБА_1 було попереджено про звільнення від виконання обов`язків відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України офіційним листом за №91/587, який позивач отримав 29 жовтня 2020 року (а.с.15).

Відповідно до наказу №123/к від 29 грудня 2020 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із реорганізацією підприємства. Підставою для звільнення зазначено наказ №110 від 22 вересня 2020 року «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку із скороченням посад» (а.с.17).

Слід зазначити, що право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством.

Частиною 2 статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно зі статтею 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

За п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті40, частини третьої статті 49-2КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У судовому засіданні встановлено, що в період з 28.10.2020 року по 28.12.2020 року на ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" були вакантні дві одиниці, а саме: з 18.11.2020 року стовбуровий підземний 03 розряду, а з 04.12.2020 року стовбуровий підземний 03 розряду, що також підтверджується розстановкою чисельності робітників підприємства по робочих місцях (а.с.92-94).

Витяг з журналів реєстрації з кадрових питань працівників за період з 28 жовтня 2020 року по 22 лютого 2021 року підтверджує відсутність вакантних посад які могли бути запропоновані ОСОБА_1 . Дану обставину підтверджують також витяги із наказів по особовому складу (а.с.112-123).

Позивач ОСОБА_1 отримав персональну пропозицію про наявну на підприємстві вакантну посаду стовбуровий підземний 03 розряду (а.с.16) та був повідомлений про вакантні посади на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», що як і ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", державної форми власності і знаходиться в підпорядкуванні Міністерства енергетики України. На підтвердження повідомлення про наявність вакантних посад позивач підписався в списку ознайомлених працівників (а.с.81 зворот).

Відтак, суд погоджується з думкою представника відповідача про те, що роботодавець належно виконав вимоги частини другої статті40, частини третьої статті 49-2КЗпП України щодо працевлаштування вивільненого працівника ОСОБА_1 .

Міністерство соціальної політики України своїм листом від 21.05.2012 р. N80/06/187-12 визначило, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків іраціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання в Україну; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Отже, при рівній кваліфікації в залишенні на роботі мають особи у яких на утриманні є двоє і більше утриманців. Як вбачається із протоколу засідання комісії від 20 жовтня 2020 року такими особами є ОСОБА_5 ( четверо неповнолітніх дітей), ОСОБА_6 (двоє неповнолітніх дітей). Наступним переважне право має ОСОБА_7 , як учасник бойових дій.

11 листопада 2020 року комісія з визначення осіб які мають переважне право на залишення на роботі ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" прийняла рішення про залишення без змін рішення від 20 жовтня 2020 року (а.с.128).

Заслуговують на увагу твердження відповідача про відсутність у позивача достатньої кваліфікації.

Так, ОСОБА_1 долучив диплом за отриманою ним кваліфікацією електрослюсаря підземного 3 розряду (а.с.20), однак в.о. головного механіка ОСОБА_8 , в пояснювальній записці зазначив, що в період прийняття іспитів по електробезпеці, а саме з 25 травня 2020 року по 23 червня 2020 року, позивач ОСОБА_1 не здав цих іспитів, а в подальшому не проявляв власної ініціативи по проходженні навчання та надання можливості працювати по ІІІ групі допуску з електробезпеки. Такі пояснення останнього підтверджуються копією журналу протоколів перевірки знань з електробезпеки (а.с.125-126).

Актом №1 (форми Н-1) від 26 червня 2008 року про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом підтверджується отримання позивачем травми на виробництві. Однак, суд також бере до уваги ту обставину, що у акті зокрема вказується, що нещасний випадок стався внаслідок порушення начальником дільниці ВШТ ОСОБА_9 та електрослюсарем підземним ОСОБА_1 законодавства про охорону праці (а.с.18-19).

Крім того, позивач не долучив до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження повідомлення відповідача про відсутність доходів у його сім`ї та звільнення дружини, а тому, є всі підстави вважати, що при визначенні переважного права на залишенні на роботі, відповідач не міг враховувати цей критерій.

Навіть у судовому засіданні позивач на підтвердження позовних вимог, не надав належних доказів, що його дружина на час його звільнення була звільненя з роботи.

Відтак те, що ОСОБА_1 користувався переважним правом на залишення на роботі, не знайшло свого підтвердження у суді.

Щодо тверджень позивача про відсутність у відповідача згоди профспілкового комітету, суд зазначає наступне.

Статтею 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття.

У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору. Згідно із частиною сьомою статті 43 КЗпП України та частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Листами від 23 вересня 2020 року та від 09 листопада 2020 року адміністрація ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" повідомляла ППО ДП про прийняте рішення щодо звільнення працівників у зв`язку з скороченням посад (професій), зазначивши причини звільнень, кількість та категорії працівників та строки проведення звільнення. Також підприємство долучило до листів наступні документи: копію протоколу наради підприємства від 11.09.2020 року, економічне обґрунтування скорочення штату працівників, лист ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» (Замовника будівництва) від 18.08.2020 року №10/46-111 про можливе припинення дії контракту з 01.01.2021 року. Лист вперше було отримано ППО 12 жовтня 2020 року (а.с.30).

Лише 09 грудня 2020 року, голова ППО ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" в своєму листі №21 повідомив, що профспілковий комітет не дає згоди на скорочення членів профспілки. Незгоду обґрунтував відсутністю змін в проекті «Будівництво шахти №10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (а.с.39).

Суд враховує, що раніше листом від 27.08.2020 року №1.1/512 підприємство вже повідомляло первинну профспілкову організацію, що згідно діючого договору субпідряду від 24.05.2012 року №20 між генпідрядником ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» та субпідрядником, останній виконує будівельно-монтажні, гірничопрохідницькі, роботи з обслуговування загально-шахтних комплексів. В зв`язку із цим не можливо стверджувати, що підприємство виконує лише роботи згідно проекту будівництва. Статут підприємства передбачає низку інших робіт.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави вважати, що ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", звільняючи позивача після неодноразового звернення до ППО та отримавши по закінченню встановлених строків незгоду первинної профспілкової організації, діяло неправомірно.

Також, суд звертає увагу, що 02 грудня 2020 року Управління Держпраці у Волинській області здійснювало інспекційне відвідування ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська". В акті інспектування не зазначається, що мало місце порушення зі сторони роботодавця при вивільненні будь-кого з його працівників (а.с.83-88).

Оскільки всупереч вимогам ст.84 ЦПК України ні позивачем, ні його представником не надано суду заслуговуючих на увагу доказів на обґрунтування позовних вимог щодо скасування оскаржуваного наказу та поновлення його на роботі, а у судовому засіданні не було встановлено жодних порушень зі сторони ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" при звільненні позивача ОСОБА_1 , тому вимоги позивача в частині скасування наказу про його звільнення та поновлення на посаді електрослюсаря підземного 04 розряду, не підлягають задоволенню.

З врахуванням того, що вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимог в яких суд відмовив позивачу, суд також відмовляє у стягненні з ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" 42 825,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки суд повністю відмовив у позовних вимогах, правових підстав для стягнення з відповідача судових витрат у справі, суд також не знаходить.

Керуючись ст. 12, ст.13, ст. 137, ст.141, ст.142, ст. 263, ст.264 ЦПК України, ст.40, ст.43, ст.235, ст.247 КЗпП України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" (, юридична адреса: с. Поромів Іваничівський район Волинської області) про визнання незаконним та скасування наказу №123/к від 29 грудня 2020 року про його звільнення з посади електрослюсаря підземного 04 розряду Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13 вересня 2021 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк