Номер провадження 2/756/6134/21
У Х В А Л А

07 вересня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Банасько І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Поліщука Б.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір дарування від 12.02.2020, за яким ОСОБА_3 безоплатно передав ОСОБА_1 в особисту приватну власність нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 50,29 кв.м; квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 54,8 кв.м. А також, просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м за позивачем за договором дарування від 12.02.2020 та просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 50,29 кв.м за позивачем за договором дарування від 12.02.2020.

Позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру.

Ціну позову зазначено 1 800 543,00 грн.

Однак, в порушення вимог ст. 177 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви майнового характеру - у розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У порушення вказаних вимог позивачем та/або його представником не сплачено судовий збір.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин справа не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350,00 грн) та сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн), та надати до суду докази його сплати.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; адреса для листування: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий) про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майнозалишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.М. Банасько