Провадження № 2-н/522/1736/21
УХВАЛА

14 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг із газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг із газопостачання. Заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» суму заборгованості у загальному розмірі 7915,74 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 227,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до частини 9 статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

09.09.2021 року на адресу суду в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про реєстрацію місця проживання боржника. Відповідно до наданих відомостей ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається з наданих відмостей з ЄДР, ОСОБА_1 є власником вказаної нерухомості будинку за адресою: АДРЕСА_2 з 01.04.2021 року.

В свою чергу заявник просить стягнути заборгованність за період з 06.2019 по 06.2021 року, отже за два роки, з яких лише три місяці ОСОБА_1 був власник будинку. Крім того договір про надання послуг укладений 11.05.2021 року.

Відповідно до п. 8 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.

Так суд не вбачає із заяви та наданих документів право грошової вимоги заявника за період 06.2019 року по 01.04.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 165 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг із газопостачання.

Керуючись ст. ст. 165-167 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг із газопостачання.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Косіцина В.В.