Провадження №: 6/755/1113/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення,

в с т а н о в и в:

03 серпня 2021 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

03 серпня 2021 року вказане подання, у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

16 вересня 2021 року вказане подання було передано судді Савлук Т.В. відповідно до контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді.

Вивчивши матеріали поданого до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, суддя приходить до наступного.

За змістом положень частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Враховуючи те, що розділом VІ ЦПК України не передбачено залишення без руху, повернення заяви, а відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено право суду застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» заяви та подання державних виконавців мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК і ГПК України.

Подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, не відповідає положенням статей 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Подання подано та підписано приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем.

Приватний виконавець - фізична особа, яка у встановленому цим Законом порядку уповноважена державою на здійснення незалежної професійної діяльності з примусового виконання рішень.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст. 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; рішень про виселення та вселення фізичних осіб; рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; рішень про конфіскацію майна; рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 Порядку допуску до професії приватного виконавця, посвідчення приватного виконавця, зразок якого наведено у додатку 2 видається Міністерством юстиції України за підписом Міністра або його заступника особі, яка успішно склала кваліфікаційний іспит, на підставі відповідного рішення Кваліфікаційної комісії протягом десяти днів з дня складання кваліфікаційного іспиту.

Відповідно до п. 4 Порядку допуску до професії приватного виконавця, власник посвідчення повинен дбайливо ставитись до посвідчення і мати його при собі під час виконання обов`язків приватного виконавця.

Посвідчення - це документ, який посвідчує особу, якій воно видане, і підтверджує наявність у неї повноважень відповідно до займаної посади.

Разом з тим, звертаючись до суду із поданням про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення яке підписано Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем, останнім не долучено до матеріалів заяви документів/належним чином засвідчених їх копії, що посвідчують повноваження приватного виконавця, який уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 183, 184, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, - повернути суб`єкту звернення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я