ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/451/20
Позовне провадження Провадження № 2/170/13/21
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2021 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Матвійчука С.П.,

за участю:

секретаря судових засідань - Копитко І.О.,

представники відповідача - Лященка С.О., ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі із 16.10.1997 року. Згідно рішення Шацького районного суду Волинської області від 29.05.2018 року шлюб між ними розірваний. За час шлюбу сторонами були придбані транспортні засоби, а саме: PEUGEOT BOXER, VIN-код НОМЕР_1 , 1999 року випуску, об`єм двигуна 1905 куб.см., який зареєстрований за відповідачем 11.01.2006 року (привезений з-за кордону); FORD TRANSIT 350 TDCI, VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року випуску, об`єм двигуна 2402 куб.см., зареєстрований за відповідачем 07.12.2011 року (привезений з-за кордону) та саморобний причіп, номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за відповідачем 30.08.2008 року (придбаний на аукціоні). Окрім того, під час шлюбу сторонами було придбане наступне майно: мультиварка Moulinex serie ЕРС04 S2, морозильна камера Libertу ВD-210 Q, телевізор LG 29FС2RNX, DWD програвач LG, мікрохвильова піч LG, холодильник Atlant MXM 1703, пральна машина ВОSСН WOL 2450, твердопаливний котел Viadrus НОМЕР_4 , насоси до котла Halm та Optima, комбінований бойлер Еlectromet WGJ-g 120 МАХ, газова плита Gefest 1457- 04, принтер Samsung scx-4220, монітор ASUS 224, комп`ютер ASUS, ванна Karina panel (Koller pool 1600*1050), м`який куточок та крісло «Марсель».

Ще під час шлюбу, без згоди позивача, ОСОБА_3 відчужив транспортні засоби PEUGEOT BOXER та FORD TRANSIT 350 TDCI. Вказані автомобілі були відчужені відповідачем за договорами купівлі-продажу в квітні 2018 року, після того, як позивачем 20 березня 2018 року було подано позов до суду про розірвання шлюбу. Тобто, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що шлюб між сторонами буде розірвано, з метою ухилення від поділу даного майна продав ці транспортні засоби. Так, як між сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо поділу майна та виділення частки в натурі вищевказаного майна є неможливим, оскільки це призведе до втрати їх цільового призначення та враховуючи той факт, що відповідач без згоди позивача вже відчужив спільно придбані автомобілі PEUGEOT BOXER та FORD TRANSIT 350 TDCI, ОСОБА_2 просила суд, в порядку поділу майна подружжя, стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти у розмірі 170 545 грн. 70 коп. компенсації вартості 1/2 частки вартості спільного майна подружжя, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі.

Представник відповідача адвокат Лященко С.О. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказані транспортні засоби були відчужені ОСОБА_3 на законних підставах, оскільки обов`язкової письмової згоди дружини, якщо вона не зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу як співвласник, не потрібно. Крім того ОСОБА_2 знала про відчуження зазначених автомобілів, оскільки сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а кошти отримані від продажу транспортних засобів пішли, в тому числі, і на навчання їх дітей. Позивачем не доведено, що побутова техніка та інше майно, яке зазначено в позовній заяві, були придбані під час перебування сторін у шлюбі. Відповідач визнає спільним сумісним майном, яке підлягає поділу, лише саморобний причіп. Тому адвокат Лященко С.О. просив суд позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача грошову компенсацію за її частку в спільному сумісному майні подружжя в розмірі 3150 грн. вартості саморобного причіпу.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, від адвоката Грома Б.М. надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують частково. Адвокат просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за її частку в спільному сумісному майні подружжя, а саме грошову компенсацію за вартість транспортних засобів в розмірі 113105 грн., що становить 1/2 частки вартості транспортних засобів, згідно висновку експерта, та стягнути грошову компенсацію за вартість побутової техніки та меблів в розмірі 38644 грн., що становить 1/2 частки вартості побутової техніки та меблів. Також ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ОСОБА_2 судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 1705 грн. 46 коп., суму витрат на професійну правничу допомогу, що становить 4500 грн. та 3268 грн. 80 коп. витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в судовому засіданні просили позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача грошову компенсацію за її частку в спільному сумісному майні подружжя в розмірі 3150 грн. вартості саморобного причіпу.

Заслухавши пояснення учасників, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до частково задоволення з наступних підстав.

Ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що 16.10.1997 року Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 29.05.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Дане судове рішення набрало законної сили 29.06.2018 року.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 16.10.1997 року по 29.06.2018 року.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала покази про те, що за період часу коли її дочка ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 , ними було придбана побутова техніка та два автомобілі «Пежо» та «Форд». Однак яка саме побутова техніка, її марки та модель вона не знає. Один автомобіль був проданий в період шлюбу, а інший автомобіль мабуть залишився у відповідача, оскільки внук приїжджав даним автомобілем до неї декілька раз, вже після розірвання шлюбу. Від внуків вона дізналася, що кошти від продажу автомобіля лежать у сейфі ОСОБА_3 . Кошти на навчання дітей давала її дочка. Про те чи давав кошти на навчання дітей ОСОБА_3 їй не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав покази про те, що після одруження позивача із відповідачем в будинку, де вони мали проживати, не було меблів. Потім, коли він приїжджав до них, то бачив, що в будинку був зроблений ремонт, появилась побутова техніка, кухонне приладдя, м`яка частина, котел. Через деякий час вони добудували другий поверх. Однак хто купляв вказані речі йому не відомо. За час перебування сторін у шлюбі ними було придбано два буси. Один був проданий. Про його продаж позивач мабуть знала. А іншим автомобілем «Пежо», вже після розірвання шлюбу, до них приїжджав син ОСОБА_2 , який повідомляв, що батько дав йому покористуватися автомобілем. Крім того він бачив один раз, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав покази про те, що він особисто виставляв оголошення про продаж автомобіля «Форд» в інтернеті. Але чи знала мати про продаж транспортного засобу він не впевнений. Гроші отримані від продажу автомобіля частково пішли на навчання дітей, однак яка це була сума коштів, свідок не повідомив. Чи знала мати куди пішли кошти від продажу автомобіля він не впевнений. Автомобілем «Пежо» користується ОСОБА_3 , тому йому не відомо чи проданий даний транспортний засіб. На навчання дітей мати також давала грошові кошти. Хто купляв побутову техніку, яка наявна в будинку, він не знає, оскільки на той час він був ще малим.

Згідно досліджених у судовому засіданні чеків, встановлено, що оплату за навчання ОСОБА_12 у Луцькому педагогічному коледжі у 2019-2020 роках та оплату за курси англійської мови здійснювала ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі ними були придбані наступні транспортні засоби: PEUGEOT BOXER, VIN-код НОМЕР_1 , 1999 року випуску, об`єм двигуна 1905 куб.см., зареєстрований за відповідачем 11.01.2006 року; FORD TRANSIT 350 TDCI, VIN-код НОМЕР_2 , 2004 року випуску, об`єм двигуна 2402 куб.см., зареєстрований за відповідачем 07.12.2011 року та саморобний причіп, номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрований за відповідачем 30.08.2008 року, що підтверджується відповідю директора Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області Е. Савіка № 31/3-38аз від 03.06.20210 року на адвокатський запит ОСОБА_4 . Вказані автомобілі були відчужені відповідачем за договорами купівлі-продажу в квітні 2018 року, після того, як позивачем 20 березня 2018 року було подано позов до суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової трансортно-товарознавчої експертизи № 8241-8242 від 22.04.2021 року, середня ринкова вартість транспортного засобу PEUGEOT BOXER, 1999 року випуску, аналогічному автомобілю PEUGEOT BOXER, 1999 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1905 куб.см., на день проведення експертного дослідження, 22.04.2021 року, складає 63690 грн.; середня ринкова вартість транспортного засобу FORD TRANSIT 350 TDCI, 2004 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2402 куб.см., на день проведення експертного дослідження, 22.04.2021 року, складає 159370 грн.

Сторонами не оспорюється, що ринкова вартість саморобного причіпу, номерний знак НОМЕР_5 , становить 3150 грн.

У п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зважаючи на те, що зазначені автомобілі були відчужені відповідачем без згоди позивача, а як вбачається з показів свідків, автомобіль PEUGEOT BOXER був відчужений фіктивно, оскільки відповідач і надалі продовжує ним користуватися, а використані в результаті їх продажу кошти не були використані в інтересах сім`ї, тому зОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості цих автомобілів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач не підтвердила жодним доказом які саме речі та побутова техніка були придбані спільно за час шлюбу та не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про купівлю таких речей та побутової техніки, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі.

Адвокатом Громом Б.М. надано суду розрахунок суми судових витрат понесених позивачем у даній справі, згідно якого вбачається, що позивач понесла наступні витрати: 1705 грн. 46 коп. по сплаті судового збору, 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3268 грн. 80 коп.витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Оскільки задоволено 66,32 % позовних вимог, а позивачем сплачено 1705 грн. 46 коп. сплаті судового збору, то з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 1131 грн. 06 коп. витрат по сплаті судового збору, 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3268 грн. 80 коп.витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

На підставі ст.ст. 365, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65, 69-71 СК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 76, 77, 78, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 31845 (тридцять одну тисячу вісімсот сорок п`ять) грн., як грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля PEUGEOT BOXER, 1999 року випуску, vin-код НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1905 куб.см.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 79 685 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн., як грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля FORD TRANZIT 350 TDCI, 2004 року випуску, vin-код НОМЕР_6 , об`єм двигуна 2402 куб.см.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1575 (одну тисячу п`ятсот сімдесят п`ять) грн., як грошову компенсацію 1/2 вартості саморобного причіпа.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1131 (одну тисячу сто тридцять одну) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 80 коп. витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 15.09.2021 року.

Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук