Ухвала

07 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 466/2867/20

провадження № 61-14599зно21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Краснощокова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» (далі - АТ «ОГС «Львівгаз») на свою користь 55 410,11 грн на відшкодування майнової шкоди та 300 000 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 07 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Львівгаз» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Постановлено розглядати справу в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Львівгаз» про відшкодування 55 410 грн матеріальних збитків та 30 000 грн моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 19 січня 2021 року виправлено описку в повному рішенні суду Шевченківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року, вказано в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах тексту рішення розмір моральної шкоди, яку просив відшкодувати ОСОБА_1 «300 000 грн» замість «30 000грн».

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року - без змін.

29 червня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від 06 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 червня 2021 року на підставі пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що оскаржувані заявником судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

28 липня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2021 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. Також ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддів Верховного Суду Антоненко Н. О., Крата В. І., Русинчука М. М., Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від 03 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Антоненко Н. О., Крата В. І., Русинчука М. М., Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. визнано необґрунтованою та передано її для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. від 05 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Антоненко Н. О., Крата В. І., Русинчука М. М., Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від 06 серпня 2021 року повернуто ОСОБА_1 його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2021 року у зв`язку з тим, що переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті судові рішення суду касаційної інстанції, якими закінчено розгляд справи, а зазначене судове рішення Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження у справі не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи.

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, посилаючись на те, що Верховний Суд незаконно розрахував розмір ціни його позову за прожитковим мінімумом 2021 року, тоді як позов було пред`явлено у 2020 році, коли було встановлено менший розмір прожиткового мінімуму. Він не дозволяв застосування спрощеного розгляду справи та норм малозначної справи, тому його справа з ціною позову в розмірі 355 410,11 грн станом на 01 січня 2020 року повинна була розглядатися за правилами загального позовного провадження, а колегія у складі суддів Верховного Суду: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. не мала права відмовляти йому у відкритті касаційного провадження в цій справі. Про неправильне застосування суддями Верховного Суду норм матеріального права йому стало відомо лише після отримання ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року, тому наведені обставини є нововиявленими.

Також ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Краснощокова Є. В., посилаючись на те, що зазначені судді є заінтересованими в результаті розгляду його справи, покривають безвідповідальність суддів судів попередніх інстанцій, служать місцевій корупції та грубо порушують норми процесуального права і неправильно застосовують норми матеріального права. При розгляді його касаційної скарги з ціною позову 355 410,11 грн станом на 01 січня 2020 року судді Стрільчук В. А., Ігнатенко В. М., Карпенко С. О. незаконно підробили розгляд справи з ціною позову 355 410,11 грн станом на 01 січня 2021 року. Дії цих суддів спрямовані на позбавлення його конституційного права на оскарження незаконних рішень судів, що викликає в нього недовіру до всієї судової системи.

Заява про відвід є необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною третьою статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. виключно у зв`язку з його незгодою з процесуальними рішеннями, ухваленими цими суддями у справі № 466/2867/20, а саме: з ухвалою від 06 липня 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 червня 2021 року в цій справі; з ухвалою від 06 серпня 2021 року про повернення його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2021 року. ОСОБА_1 заявив відвід судді Краснощокову Є. В. виключно у зв`язку з його незгодою з процесуальним рішенням, ухваленим цим суддею у справі № 466/2867/20, а саме - з ухвалою від 05 серпня 2021 року про відмову в задоволенні його заяви про відвід суддів Верховного Суду Антоненко Н. О., Крата В. І., Русинчука М. М., Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.

Однак наведене не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що при розгляді його касаційної скарги судді Верховного Суду Стрільчук В. А., Ігнатенко В. М., Карпенко С. О. незаконно визначили ціну його позову з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2021 року, тоді як позов було пред`явлено у 2020 році, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається:у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Тобто ціною позову ОСОБА_1 є сума заявлених ним майнових вимог. При цьому при визначенні ціни позову прожитковий мінімум не використовується. Отже, ціна позову ОСОБА_1 як у 2020 році, так і в 2021 року є незмінною.

Натомість прожитковий мінімум береться до уваги Верховним Судом при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, оскільки згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 червня 2021 року була подана у червні 2021 року, тому Верховним Судом було правильно взято до уваги розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2021 року. Отже, доводи ОСОБА_1 про необхідність використання Верховним Судом при розгляді його касаційної скарги розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того, ціна позову ОСОБА_1 (355 410,11 грн) не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів як за прожитковим мінімумом для працездатних осіб, встановленим на 01 січня 2021 року (2 270 грн х 250 = 567 500 грн), так і за прожитковим мінімумом для працездатних осіб, встановленим на 01 січня 2021 року (2 102 грн х 250 = 525 500 грн). Тому оскаржувані в цій справі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню в силу вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, доводи ОСОБА_1 зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, ухваленими суддями Верховного Суду Стрільчуком В. А., Ігнатенком В. М., Карпенко С. О., Краснощоковим Є. В. у справі № 466/2867/20, що в силу вищенаведених положень статті 36 ЦПК України, не може бути підставою для їх відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з частиною другою та абзацом 1 частини третьої статті 40 ЦПК Українипитання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Краснощокова Є. В. обставини не свідчать про існування передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для відводу, то вказану заяву необхідно визнати необґрунтованою.

Враховуючи необґрунтованість заявленого суддям Верховного Суду Стрільчуку В. А., Ігнатенку В. М., Карпенко С. О., Краснощокову Є. В. відводу, відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід колегії суддів необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Краснощокова Є. В. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Краснощокова Є. В. передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко