Справа № 567/549/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Хмарук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

В Острозький районний суд звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 89 років померла її бабуся ОСОБА_6 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За життя 25.11.2008 рокуОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого заповіла для неї та її двоюрідного брата ОСОБА_2 в рівних частинах державний акт на право приватної власності на землю серія РВ № 02185, виданий 10.08.2000 року Острозькою районною радою. Заповіт посвідчено секретарем Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстровано в реєстрі за № 243.

Вказує, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається, зокрема, з її права на земельну ділянку площею 1,66 га на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яке посвідчено вищевказаним державним актом.

Зазначає, що у квітні 2021 року вона зверталась до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округуТишкун Ж.Я. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки та нотаріус її повідомив, що вона пропустила встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 21 березня 2021 року, при цьому нотаріусом було роз`яснено її право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вказує, що строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 був пропущений нею з поважних причин, які полягали у тому, що в період шестимісячного строку для прийняття спадщини вона хворіла на COVID-19, що передбачало необхідність самоізоляції та уникнення контактів із сторонніми особами, у зв`язку з чим вона фізично не мала можливості звернутися до нотаріуса із заявою про приняття спадщини.

Позивачка також просила врахувати, що вона перебувала у важкому психологічному стані, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 раптово помер її чоловік ОСОБА_7 у віці 42 роки (причина смерті - серцева недостатність (тромб)), а менш ніж як через 2 тижні - ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_8 (причина смерті - мікроінсульт). Та згодом через 2 місяці ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся ОСОБА_6 .

Вказала про існування у неї труднощів, пов`язаних із своєчасним зверненням до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, які були викликані також карантинними обмеженнями, введеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно з якою на території України установлено карантин з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. Внаслідок карантинних обмежень значно погіршився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, у тому числі у роботі державних органів, органів місцевого самоврядування, у зв`язку з чим вона не мала можливості займатися юридичним оформленням своїх спадкових прав.

Вказала, що дані обставини створили для неї об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 , що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.08.2021 року залучено в якості співвідповідачів у справі : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є спадкоємцями за законом першої черги.

Представник позивачки - адвокат Хмарук Ю.М. в поданому до суду клопотанні просила розгляд справи здійснювати у її відсутності та відсутності позивачки, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, в поданих до суду заявах, кожен окремо, вказали, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення, просили розгляд справи здійснювати у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Представник позивачки - адвокат Хмарук Ю.М. в судовому засіданні 12.08.2021 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Зазначила, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_6 з поважної причини, так в період шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачка хворіла COVID-19 та перебувала на самоізоляції з метою уникнення контактів з сторонніми особами, а тому не мала можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, позивачка перебувала у пригніченому стані після того як раптово у короткий проміжок часу померли декілька близьких та рідних для неї осіб чоловік, батько та згодом бабуся.

Крім того вказала, що у зв`язку із запроваженням на території України карантину та пов`язаних з ним обмежень для позивачки існували об`єктивні перешкоди для своєчасного оформлення своїх спадкових прав.

Зазначила, що позивачка зареєстрована та постійно проживає в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області, власного транспорту не має, а для прийняття спадщини, їй необхідно було вчинити певні дії на території міста Острог, що було неможливо з огляду як на її психологічний стан, так і погіршення транспортного сполучення та ряду інших обмежень.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи допитаною в якості свідка у судовому засіданні 12.08.2021 року, пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_6 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За життя бабусясклала заповіт, за яким заповіла належну їй земельну ділянку в рівних частинах для неї та для її двоюрідного брата ОСОБА_2 . На день смерті даний заповіт змінений чи скасований не був. Вказала, що після смерті бабусі відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається, зокрема, з права на земельну ділянку площею 1,66 га на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області. Зазначила, що після смерті свого чоловіка та батька вона була у пригніченому стані та займалася оформленням їх спадкових справ. Коли звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкового майна після смерті бабусі, її повідомили, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просила суд визнати поважними причини, які зазначені у позовній заяві, у зв`язку з якими вона пропустила строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі ОСОБА_6 , та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд, заслухавши позивачку та її представника - адвоката Хмарук Ю.М., перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.09.2020, виданим Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області (а.с.7), та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з її права на земельну ділянку площею 1,66 га, яка розташована на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії РВ № 02185, виданим Острозькою районною радою 10 серпня 2000 року (а.с.13).

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у родинних стосунках, відповідно до яких ОСОБА_6 була бабусею ОСОБА_1 , що підтверджується дослідженими у судовому засідані доказами, зокрема, свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 від 28.01.1978 р. (а.с.8), свідоцтвом про одруження позивачки серії НОМЕР_3 від 04.05.2000 р. (а.с.9), свідоцтвом про народження матері позивачки серії НОМЕР_4 від 30.05.1950 р. (а.с.10) та свідоцтвом про одруження матері позивачки серії НОМЕР_5 від 21.04.1968 р. (а.с.11).

Відповідно до заповіту, посвідченого Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області від 25.11.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 243 ОСОБА_6 залишила розпорядження на випадок своєї смерті, за яким заповіла державний акт на право приватної власності на землю серії РВ № 02185, виданий Острозькою районною радою 10.08.2000 року, порівну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 64453503 від 21.04.2021 р., відомості про відкриття спадкової справи чи видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 відсутні (а.с.16).

З довідки виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області № 236 від 17.03.2021р. вбачається, що на день смерті ОСОБА_6 , 1931 року народження, проживала сама в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Інші зареєстровані особи відсутні (а.с.14).

З досліджених доказів судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_7 та батько позивачки ОСОБА_8 померли ІНФОРМАЦІЯ_3 та 02.07.2020 р. відповідно, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 (а.с.17-18).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тижкун Ж.Я. № 72/02-14 від 21.04.2021 р. ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 , та позивачці було роз`яснено, що вона пропустила строк визначений законом для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, та для подальшого оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 їй було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.15).

Позивачка в період з жовтня по листопад 2020 р. хворіла на COVID-19, що об`єктивно підтвержується довідкою рентген-кабінету Острозької ЦРЛ від 07.04.2021р., згідно якої за результатами обстеження ОСОБА_1 26.10.2020р. «у наддіафрагмальних відділах легеневий малюнок посилений», та згідно результатів імуноферментного дослідження на виявлення антитіл класу IgG до вірусу SARS-COV-2 virus, результат тесту - позитивний (а.с.21-22).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 закінчився 21 березня 2021р., та позивачка ОСОБА_1 в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України не зверталась, таким чином пропустила строк для її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 березня 2020 року у справі №517/82/19 (провадження 61-1340св20).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як основоположний принцип спадкового права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно якої на території України установлено карантин з 1 серпня до 19 грудня 2020р.

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України встановлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Внаслідок карантинних обмежень значно погіршився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, у тому числі у роботі державних органів, органів місцевого самоврядування, у зв`язку з чим позивачка не мала можливості займатися юридичним оформленням своїх спадкових прав.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З доводів позивачки встановлено, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання ОСОБА_1 в тому числі заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в період шестимісячного строку хворіла COVID-19, що передбачає необхідність самоізоляції та уникнення контактів з сторонніми особами, а тому фізично не мала можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того суд враховує те, що позивачка перебувала у тяжкому психологічному стані, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 раптово помер її чоловік ОСОБА_7 , та через 2 тижні ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_8 .

Оскільки позивачка проживає в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області, а для прийняття спадщини їй необхідно було вчинити певні дії на території міста Острог, зокрема отримати відповідні довідки, для чого необхідно було прибути до міста Острога, що було неможливо з огляду на погіршення руху громадського транспорту та встановлення ряду інших обмежень, у тому числі у роботі державних органів, органів місцевого самоврядування, позивачка не мала можливості займатися юридичним оформленням своїх спадкових прав.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Із вищевикладеного вбачається, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), враховуючи те, що позивачка в період шестимісячного строку хворіла на COVID-19, та враховуючи тяжкий психологічний стан позивачки після смерті її рідних унеможливило своєчасне подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Відтак, в судовому засіданні встановлено, що дані обставини створили для позивачки об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 .

Зважаючи на встановлені обставини, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини.

Будь-яких заперечень від відповідачів щодо визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини до суду не надходило.

Звернення ОСОБА_1 з вищевказаним позовом суд розцінює, як передбачений законом спосіб захисту своїх прав та інтересів, з метою реалізації свого права на спадкування для звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 .

Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_12 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці, що починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2021 року .

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.