Рішення

Іменем України

14 вересня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/4740/21

Провадження №2/751/1248/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Шишова А. Я.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ»

треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5267 від 30.03.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., та стягнення судових витрат (а.с.1-4).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що через додаток Приват-24 дізналась про наявність арешту на її рахунках, який накладений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. при виконанні виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за №5267 від 30.03.2020 про стягнення з неї на користь відповідача 16 256 грн. Вважає вказаний виконавчий напис таким, що виданий з порушенням діючого законодавства. Зазначає, що не визнає безспірність заборгованості, жодних правочинів між нею та відповідачем укладено не було. Крім того, спірний виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 02.07.2021 року забезпечено позов до відкриття провадження у справі.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 09 липня 2021 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем подано відзив (а.с.29-32), відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною, оскільки з позивачем укладений договір про надання кредиту №1079490 від 29.03.2018 року, на підставі якого йому були надані кредитні кошти у тимчасове, строкове, платне користування. У зв`язку з невиконанням взятих зобов`язань, виникла заборгованість, яка позивачем не була погашена. Зазначив, що позивачу була направлена претензія з вимогою про погашення заборгованості, яку позивач отримала, але не виконала, будь-яких заперечень не надала, що свідчить про визнання вимоги в повному обсязі. Крім того, до матеріалів позовної заяви не долучено будь-яких доказів, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором, який позивач не оспорювала. Повідомив, що на момент вчинення спірного виконавчого напису жодних змін до постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» про втрату її чинності внесено не було, будь-які публікації у вигляді постанов КМУ в Офіційному віснику України чи в Урядовому кур`єрі стосовно внесення змін чи визнання її нечинною відсутні. Також відповідні зміни відсутні й на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України та Верховної Ради України. Постанова суду щодо визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року була винесена, однак докази на підтвердження її виконання відсутні, а саме виконання судового рішення є завершальною стадією судового процесу. Зазначає, що постанови Кабінету Міністрів України втрачають чинність не з моменту винесення судом рішення про їх недійсність, а саме з моменту офіційного опублікування відповідних змін про втрату чинності. Для вчинення виконавчого напису було подано оригінал кредитного договору з додатками, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі отриманих документів, які в повному обсязі відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року. Разом з тим, заперечує щодо розміру витрат на правову допомогу, оскільки вказаний розрахунок не є співмірним з предметом спору, а також не підтверджений належними доказами.

Треті особи у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та письмових пояснень не надіслали.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

29 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №1079490, згідно якого надано кредит в розмірі 8 000,00 грн строком на 29 календарних днів до 27.04.2018 включно, з процентною ставкою за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів 1,19% в день від визначеної суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, проценти за користування кредитом строком менше ніж 5 календарних днів визначаються фіксованою сумою і складають 5,95% від визначеної суми кредиту за весь період користування кредитом (а.с.9-10зв) Також даним договором визначена пеня в розмірі 3% від повної суми кредиту за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення та до повного виконання умов договору, а також штраф у розмірі 200 грн.

27.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про зміну умов договору про надання кредиту №1079490, відповідно до якої сторони подовжили строк дії договору про надання кредиту №1079490 з 28.04.2018 до 27.05.2018 включно, з 28.04.2018 процента ставка становить 1,19% в день від основної суми кредиту на період подовження, а також позичальник сплачує фактично нараховані проценти у розмірі 2 760,80 та плату за продовження строку повернення кредиту в розмірі 150,00 грн (а.с.11).

30 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. був вчинений виконавчий напис №5267, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором №1079490 від 29.03.2018, за період з 28.05.2018 до 31.01.2020 в розмірі 14 856,00 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 8 000 грн 00 коп, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2 856 грн 00 коп, строкової заборгованості за штрафами і пенею 4 000 грн 00 коп, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1 400 грн 00 коп, що загалом становить 16 256 грн 00 коп (а.с.11зв).

На підставі заяви ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» від 30.03.2020 (а.с.6зв), 07.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження №61746200 з примусового виконання виконавчого напису №5267 від 30.03.2020 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. (а.с.13), про що було повідомлено ОСОБА_1 (а.с.12).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідачем до відзиву не додано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за договором про надання кредиту №1079490 від 29.03.2018.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Також, у матеріалах справи відсутні відомості щодо розрахунку грошового зобов`язання. Отже відсутні відомості за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Крім того, згідно виконавчого напису заборгованість за кредитним договором стягнута з позивача за період з 28.05.2018 до 31.01.2020. У свою чергу відповідно до положень укладеного кредитного договору вбачається, що договір укладений 29.03.2018 строком на 29 календарних днів, тобто до 27.04.2018, та додатковою угодою від 27.04.2018 подовжений до 27.05.2018 року.

Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18).

Однак, відсотки стягнуті за виконавчим написом за період з 28.05.2018 до 31.01.2020, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування.

Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Однак, з копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що договір позики, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально.

Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за договором про надання кредиту №1079490 від 29.03.2018 як безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн та за подачу позову в сумі 454,00 грн, що загалом становить 908,00 грн, які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору №01/21 про надання правової допомоги від 11.05.2021 адвокатом Жилінським О.В. (а.с.43) та ордеру (а.с.14).

Позивач сплатив на користь адвоката 5 000,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією №01/21 від 19.08.2021 (а.с.42).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, на підставі поданого розрахунку оплати витрат за правову допомогу (а.с.44), з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 76, 77, 81, 89,141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5267 від 30 березня 2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» 16 256,00 грн заборгованості за кредитним договором №1079490 від 29.03.2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 грн 00 коп судового збору та 5 000 грн 00 коп витрат на правничу допомогу, а всього 5 908 (п`ять тисяч дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14.09.2021.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (місцезнаходження: вул. Якова Самарського, буд. 12А, м. Дніпро, 49044, )

Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 15, офіс 6, м. Бровари, Київська область, 07401)

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна (місцезнаходження: вул. Раїси Окіпної, буд. 4А, оф. 71А, м. Київ)

Суддя Н. В. Маслюк