Справа № 212/4380/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

15 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Кушнарьової К.О.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

в травні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.03.2020 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В квартирі крім неї зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , син позивача. Відповідач з дня реєстрації - березня 2020 року в квартирі не проживає, однак добровільно з реєстраційного обліку за вказаною адресою зніматися не бажає, витрат на утримання квартири не здійснює. На даний час, вона, як власник квартири, змушена сама сплачувати комунальні платежі як за себе, так і за відповідача, не може отримати субсидію. Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.08.2021 року підготовче провадження закінчено, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 15.09.2021 року постановлено проведення заочного розгляду справи.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 27.03.2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гуц Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 201 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 205511914 від 27.03.2020 року.

Відповідно до довідки № 42 від 19.05.2021 року виданою КОМДІС, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 .

Згідно акту, посвідченого управителем ОСББ "Комфорт МС10" від 20.05.2021 року, відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з березня 2020 року до теперішнього часу.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, позивачка ОСОБА_1 є єдиним власником спірної квартири та правомірно набула право власності на неї.

Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка, будучи власником житлової квартири, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає за адресою: АДРЕСА_2 більше року, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 908,00 грн., однак не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 15 вересня 2021 року.

Суддя: І. Я. Чорний