Справа № 524/5350/21
Провадження № 2/524/3203/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді та заяву судді про самовідвід у матеріалах цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2021р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді з посиланням на упередженість судді, наявність неприязних стосунків у судді з її матір`ю ОСОБА_3 .

Головуючий заявив 14.09.2021р. самовідвід, посилаючись на підстави згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді.

ОСОБА_1 не прибула у судове засідання по розгляду даних заяв, на виклики за вказаним у заяві номером оператора мобільного зв`язку не відповідає.

Суд, вислухавши заяву про відвід та заяву головуючого про самовідвід, встановив наступне.

Заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням надійшла до суду 11 червня 2021 року, яка після здійснення автоматичного розподілу була передана головуючому.

Суддею були вчинені запити щодо зареєстрованих місць проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявності у них РНОКПП.

Після отримання відповідей на запити ухвалою судді від 02.08.2021 р. заява була залишена без руху для усунення недоліків, зокрема для складання позовної заяви та у зв`язку з несплатою судового збору. При цьому було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Копія ухвали була направлена ОСОБА_1 за вказаною нею у заяві адресою.

02.09.2021 р. конверт з копією ухвали було повернуто до суду без вручення з поміткою уповноваженої особи поштового відділення про відсутність адресата.

Копію вказаної ухвали була вручена 09.09.2021р. матері заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , котра повідомила, що її дочка ОСОБА_1 та внучка ОСОБА_2 проживають у ФРН, що у неї є довіреність від них обох, місця проживання дочки та онуки у ФРН письмово не повідомила, зазначила, що переклад документів німецькою мовою не буде оформлювати, що їм необхідно терміново розглянути вказану справу з метою продажу квартири, що є покупці квартири.

10.09.2021 р. до суду надійшла заява нібито ОСОБА_1 про повторне звільнення від сплати судового збору та призначення справи до розгляду, в якій стверджувалося про проживання відповідача у ФРН без зазначення адреси, необхідності термінового розгляду справи у зв`язку з продажем квартири та наявністю реальних покупців квартири.

13.09.2021р. до суду надійшла заява нібито за підписом ОСОБА_1 про відвід судді з посиланням на упередженість судді, наявність неприязних стосунків у судді з ОСОБА_3 .

Станом на день розгляду заяв про відвід та самовідвід ухвала судді від 02.08.2021 р. є невиконаною, недоліки заяви ОСОБА_1 так і не були усунуті. Провадження у справі не було відкрито.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; заявляю у даній справі самовідвід з метою усунення будь-яких сумнівів у моїх неупередженості, об`єктивності та безсторонності, і прошу суд прийняти самовідвід.

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд звертає увагу на те, що неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окрім того, відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Суд також враховує, що головуючий у справі - суддя Нестеренко С.Г. своєчасно та у якомога найкоротший строк здійснив відповідні дії щодо витребування документів, постановив ухвалу про залишення заяви без руху у зв`язку з наявністю недоліків її оформлення, копія якої була направлена своєчасно засобами поштового рекомендованого зв`язку та вручена пізніше ОСОБА_3 , з роз`ясненням способу та порядку виконання ухвали судді.

До того ж, суд констатує, що із учасниками вказаної цивільної справи, головуючий не перебуває у родинних та будь-яких інших відносинах, які свідчили б про заінтересованість судді на користь певних осіб, з ними особисто не є знайомим, зустрічей з ними не мав, жодних негативних висловлювань та незаконних дій або бездіяльності стосовно них не вчиняв, результати розгляду справи не обговорював та не висловлював. Крім того, головуючий - суддя раніше не розглядав справи, де вказані особи були б безпосередньо учасниками інших цивільних справ.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зловживаючи своїми процесуальними правами, не виконують вимоги суду щодо оформлення позовної заяви у відповідності до ст. 175 ЦПК України, сплати судового збору, повідомлення місця проживання відповідача у ФРН, складання документів німецькою мовою для здійснення окремого доручення до Компетентного Суду ФРН щодо виконання певних процесуальних дій стосовно відповідача ОСОБА_2 , чим самі штучно створюють обставини щодо навмисного затягування вирішення питання про відкриття провадження у справі та її розгляду.

Звідси, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді на підставі п.п. 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Однак, розгляд справи під головуванням судді Нестеренка С.Г. є у подальшому фактично неможливим, оскільки реально може поставити під сумнів неупередженість, об`єктивність та безсторонність судді, бо постановлення будь-якого рішення суду під головуванням цього судді у цій справі залежно від результатів розгляду буде розцінюватися у відповідних випадках як прояв тиску одного із учасників справи з однієї сторони на суддю або іншого учасника справи з іншої сторони як прояви помсти стосовно відповідного учасника справи, враховуючи безпідставні звинувачення зі сторони ОСОБА_1 та/або ОСОБА_3 , наявність їх прохання щодо прискорення розгляду справи фактично у відсутності відповідача внаслідок необхідності термінового продажу квартири та, що мотиви заявлення самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають положенням п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Зазначене питання вирішує суд, який розглядає справу.

Тому, відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, необхідно задовольнити заяву головуючого та прийняти від нього самовідвід по справі.

Керуючись ст. 36, 258-260, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву головуючого по справі про самовідвід - задовольнити.

Прийняти самовідвід судді Нестеренка С.Г. у справі.

Відхилити заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Передати справу до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: