МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р. Справа №370/1146/21

Макарівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Тандира О.В.,

із секретарем судового засідання Прокопчук О.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , (далі позивач) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області (далі - відповідачі), в якому посилаючись на ст.ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України просила суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 7,1401 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :05:034:0001, яка розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №099636, виданий на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 25.12.2006 року № 1426; акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 082 від 25.12.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона є єдиним спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заповітом та спадщину у встановленому порядку прийняла. Інші спадкоємці за законом чи заповітом, які би прийняли спадщину відсутні. Нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ був виданий вже після смерті спадкодавця.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.06.2021 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.06.2021 року, встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також вказаною ухвалою суду витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи №88 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.08.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 11.08.2021 року.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав. Просив розглянути справу без участі його представника.

Третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечила, просила розглядати справу у відсутності її представника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ОСОБА_3 , до 05.12.2006 року дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; та земельна ділянку згідно Державного акту на право власності Серії ЯЕ № 099636, виданий на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 25.12.2006 року № 1426. Земельна ділянка загальною площею 7,1401 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :05:034:0001, яка розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 082 від 25.12.2006 року (а.с. 13-17).

За свого життя ОСОБА_3 отримав сертифікат на земельну частку (пай), яка була йому виділена при приватизації державних та комунальних сільськогосподарських підприємств (всім відомих колгоспів).

На підставі сертифікату на земельну частку (пай) землевпорядною організацією була розроблена технічна документація на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства для безоплатної передачі земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 . Також, при розробці технічної документації на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства було присвоєно кадастровий номер :05:034:0001.

На підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 25.12.2006 р. № 1426 виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 099636 загальною площею 7,1401 га, цільове призначення для ведення особистого селянською господарства, кадастровий номер :05:034:0001, яка розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 082 від 25.12.2006 року.

Дані обставини підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 227.

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 згідно заповіту є ОСОБА_1 , також до кола спадкоємців входили ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які своїми заявами відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки.

ОСОБА_4 , який теж входив до кола спадкоємців, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , зареєстровано Деснянським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Києві. Інших спадкоємців ні за законом, ні за законом не має.

У встановленому законом порядку позивач спадщину прийняла.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 03.04.2012 року за позивачкою було визнано право власності на спадкове майно, що складається з домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1 , звернулася до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище земельну ділянку, однак у видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено, з тих підстав, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було встановлено, що державний акт на земельну ділянку виданий 25.12.2006 року вже після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.04.2021 року (а.с. 26).

Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно п. 3 вказаного декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Як перебачено п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі зокрема державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01.01.2013 року.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено судом, ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату, своє право на земельну частку (пай) за життя він реалізував, шляхом виділу йому в натурі на місцевості, в замін сертифікату, земельної ділянки загальною площею 7,1401 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :05:034:0001, яка розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Проте за життя своє право власності на неї не зареєстрував в установленому знаком порядку.

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач належать до спадкоємців за заповітом майна померлого ОСОБА_3 , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за заповітом чи законом не має, спадщину прийняла своєчасно, до складу спадщини входить сформована земельна ділянка, на яку за життя спадкодавець не встиг отримати державний акт на право власності, нотаріус відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати за клопотанням позивача стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 7,1401 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :05:034:0001, яка розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.08.2021 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 - адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області - адреса: 08001 смт Макарів Макарівського району Київської області, вул. Димитрія Ростовського, 30; .

Суддя О.В. Тандир