Ширяївський районний суд Одеської області
10.09.2021 Справа №: 508/534/21 Провадження № 4-с/518/2/2021
УХВАЛА

Іменем україни

10 вересня 2021 року

Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Тарасенко М.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність держаного виконавця Березівської ВДВС у Березівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скргою на дії/бездіяльність держаного виконавця Березівської ВДВС у Березівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просить суд прийняти позовну заяву до розгляду, визнати дії Начальника Березівської ВДВС у Березівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаврилович Ю.В., старшого державного виконавця Горак І.В., старшого державного виконавця Рудяк М.В. щодо складання розрахунків заборгованості неправомірними, визнати незаконними вказані розрахунки заборгованості по аліментам, щодо винесення постанов у виконавчому провадженні про встановлення тимчасових обмежень у праві полювання,користування зброєю, керування транспортним засобом, накладення штрафу, внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, тимчасового виїзду за межі України та про арешт коштів боржника, розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження.

Під час вивчення матеріалів скарги виявлено обставини, які свідчать про недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до суду з такими скаргами і, які перешкоджають її розгляду та дають підстави для залишення зазначеної скарги на дії/бездіяльність державного виконавця без руху.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які передбачені положеннями ЦПК України.

В порушення вказаних норм скарга не містить: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) стягувача, боржника, державних виконавців, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Як вбачається зі скарги, скаржник оскаржує дії державних виконавців, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (начальника ДВС, не вказуючи на конкретні обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, до скарги не додано підтвердження сплати аліментів (виписка банку, квитанції банку, чеки), які скаржник зазначає в п. 8 додатку до скарги.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України).

Заявник, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), має зазначити наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вивчивши подану скаргу на дії/бездіяльність державного виконавця, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. Слід зазначити, що заявником не засвідчено належним чином долучені до скарги документи, враховуючи положення статті 95 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

За нормами ст. 185 ЦПК України, враховуючи вимоги ч. 9 ст. 10 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 95, 175, 177, 185, 294, 448-450 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність держаного виконавця Березівської ВДВС у Березівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - залишити без руху, запропонувавши скаржнику усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Тарасенко