КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 755/2575/20
У Х В А Л А

08 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року про розподіл судових витрат, постановлені у складі судді Яровенко Н.О. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Посилався на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 з 23 лютого 2013 року, під час шлюбу народжено дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час шлюбу сторонами за спільні кошти придбано майно - квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль Toyota Rav4, який зареєстрований за відповідачем і яка користується ним на даний час. 07 листопада 2019 року позивач виявив, що ОСОБА_1 поміняла замки на вхідних дверях та стала перешкоджати йому потрапити у спірну квартиру, мотивувала свої дії тим, що втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка, не бажає разом проживати, вести спільне господарство, підтримувати шлюбно-сімейні відносини, мати спільний бюджет, а також мати взаємні права та обов`язки, фактично відповідач вигнала його з квартири.

В добровільному порядку здійснити поділ майна вона також не бажає, хоча їй було запропоновано у письмовій формі продати спірну квартиру та автомобіль, а отримані кошти розділити в рівних частках, або компенсувати йому половину вартості спірного майна.

На підставі вищевикладеного просив розірвати шлюб, укладений 23 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві вчинено актовий № 186; поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за кожним із сторін право власності на Ѕ частину квартири та автомобіля, покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено, розірвано шлюб, укладений 23 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві вчинено актовий № 186; в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кожним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та автомобіля Toyota Rav4, стягнуто з відповідача на користь позивача 7146 грн. судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року заяву представника позивача про розподіл судових витрат задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 30000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині поділу майна подружжя, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року в цій частині та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Також відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити повністю у задоволенні заяви представника позивача про стягнення судових витрат.

07 вересня 2021 року сторони подали до суду заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду від 03 вересня 2021 року, підписані сторонами.

В судовому засіданні відповідач та представники сторін звернулися до суду із клопотанням про затвердження судом мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , просили її затвердити, а провадження в справі закрити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Представникам сторін роз'яснені наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, які їм зрозумілі.

Враховуючи, що мирова угода в частині поділу майна та розподілу судових витрат укладена сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, стосується прав та обов'язків сторін, умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права інших осіб, суд визнає нечинним рішення суду першої інстанції в частині поділу спільного майна подружжя та розподілу судових витрат, затверджує укладену сторонами мирову угоду та ухвалою закриває провадження у справі в цій частині.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року в частині розірвання шлюбу сторонами не оскаржується відповідно апеляційним судом не перевіряється.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Керуючись ст. 207, 256, 373, 374 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року в справі № 755/2575/20 в частині поділу спільного майна подружжя та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року № 755/2575/20 про розподіл судових витрат визнати нечинними.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за умовами якої:

1. Сторони визначили наступне нерухоме та рухоме майно, яке підлягає поділу, а саме: квартира АДРЕСА_1 (далі по тексту - квартира); автомобіль Toyota Rav 4 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (далі по тексту - автомобіль).

2. Сторони визнають, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

3. Квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,1 кв.м., придбана на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 03 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1743;

4. Автомобіль Toyota Rav 4 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , придбаний на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 04 травня 2017 року.

5. Сторони, діючи свідомо та добровільно, за взаємною згодою і домовленістю, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки, домовились, що з моменту визнання та затвердження цієї Мирової угоди судом, майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,1 кв.м. та автомобіль Toyota Rav 4 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , переходять у особисту приватну власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) в цілому, без обмеження права спільно володіти, користуватися та розпоряджатися відповідно до чинного законодавства України.

6. Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_2 , підписуючи цю угоду, надає свою безумовну і безвідкличну згоду ОСОБА_1 вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном, передбаченим п. 1 цієї мирової угоди, і для таких дій (правочинів) ОСОБА_1 не потребує одержання окремо оформленої заяви/згоди (у розумінні ст. 65 Сімейного Кодексу України) та засвідчує, що з моменту визнання та затвердження цієї Мирової угоди судом він втрачає будь-які майнові права на квартиру та автомобіль.

7. ОСОБА_1 на підставі ухвали суду про затвердження Мирової угоди набуває право здійснити реєстрацію за собою права власності на майно, визначене та затверджене мировою угодою.

8. ОСОБА_2 зобов`язується не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні реєстрації за нею права власності, для чого надати оригінали необхідних документів в день затвердження судом мирової угоди.

9. Сторони погодили, що Ухвала суду про затвердження (визнання) цієї Мирової угоди є самостійним правовстановлюючим документом, який підтверджує перехід права власності на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 у відповідності до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 25 грудня 2015 року № 1127 та не потребує від Сторін укладення інших додаткових договорів чи правочинів про відчуження вказаного нерухомого майна на користь ОСОБА_1 .

10. Сторони домовилися, що в зв`язку з підписанням цієї мирової угоди та в рахунок компенсації вартості частки у спільному майні подружжя при його добровільному розподілі, ОСОБА_1 виплачує ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США, по курсу Національного банку України на день підписання цієї Мирової угоди.

11. Виплата грошової компенсації, зазначеної в п. 10 цієї Мирової угоди, здійснюється готівковими коштами в момент підписання цієї мирової угоди.

12. Сторони погоджують, що підтвердженням виконання умов цієї Мирової угоди, що стосується виплати грошової компенсації ОСОБА_1 ОСОБА_2 в порядку та термін, передбачений п.п. 10, 11 цієї Мирової угоди, є факт підписання цієї мирової угоди ОСОБА_2 .

13. ОСОБА_2 погоджується отримати від ОСОБА_1 грошову суму в рахунок компенсації вартості майна від добровільного поділу майна подружжя в спосіб, визначений п.п. 10-12 цієї Мирової угоди.

14. Сторони заявляють, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою неврегульованих майнових питань та претензій щодо майна, яке є предметом цієї Мирової угоди.

15. Усі понесені Сторонами судові витрати після затвердження Мирової угоди не відшкодовуються. Кожна сторона несе ті витрати, які вона фактично понесла.

16. Сторони не мають фінансових претензій одна до одної в межах понесених судових витрат та не матимуть таких претензій в майбутньому.

17. Сторони, що уклали цю Мирову угоду, домовились повідомити про це суд, подавши спільну заяву про затвердження Мирової угоди із закриттям провадження у справі, додавши до заяви Мирову угоду.

18. Ця Мирова угода складена у трьох примірниках, по одному примірнику для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і третій - для подання до суду з метою її затвердження.

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині поділу спільного майна подружжя.

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 09 вересня 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.