Справа № 545/649/21
"10" вересня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Артеменко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду про вирішення питання щодо судових витрат, -
Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19.08.2021 року позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди задоволено частково; стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані кошти в розмірі 6 312,80 грн.; в іншій частині позову відмовлено. Питання про розподіл судових витрат рішенням суду не вирішувалося.
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухваленні рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які понесла позивач при розгляді справи та які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн. Просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, заяву про ухвалення додаткового рішення просив задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що 14.12.2020 року між Адвокатським бюро «Олександра Зогаля» та ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги.
Згідно з п.4.2 договору за правову допомогу, передбачену в п.1.2 договору клієнт сплачує Адвокатському бюро винагороду (гонорар). Розмір винагороди при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в акті прийом-передачі робіт, що є невід`ємними додатками до цього договору (а.с.36).
Відповідно до акту прийому-передачі правової допомоги від 20.08.2021 року адвокатським бюро «Олександра Зогаля» надані, а ОСОБА_1 прийняті послуги з професійної правничої допомоги відповідно до договору від 14.12.2020 року на суму в розмірі 6000 грн.
ОСОБА_1 сплачений гонорар адвокату за юридичні послуги у розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією від 20.08.2021 року.
Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Враховуючи, що представник відповідача будь-яких заперечень стосовно розміру витрат на правову допомогу не надав, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про захист прав споживачів, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди судовий збір не сплачувався, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».
Так, позивачем пред`явлено дві вимоги майнового характеру, а саме: стягнення безпідставно списаних коштів в розмірі 6312,80 грн., та стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Тобто, ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення безпідставно списаних коштів.
Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19.08.2021 року вимогу про стягнення безпідставно списаних коштів задоволено, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.
Окрім того, пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Отже, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір у розмірі, встановленому Законом.
Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду за вимогу про відшкодування моральної шкоди (як за вимогу майнового характеру) становить 908 грн.
Оскільки заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19.08.2021 року у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено, тому, відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 137, 141, 265, 270 ЦПК України,
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк