Ухвала

01 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 522/1745/14-ц

провадження № 61-14515 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»;

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року у складі судді Домусчі Л. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Дрішлюка А. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2014 публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 15 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 144 320 швейцарських франків зі сплатою 8,49 % річних строком до 15 грудня 2013 року.

У той же день для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку належні йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою.

Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22 листопада 2013 року складала 174 432,97 швейцарських франків.

07 червня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема за кредитним договором від 15 грудня 2006 року та усіма договорами забезпечення, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Вектор Плюс» є новим кредитором за кредитним договором та договором іпотеки.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ПАТ «Дельта Банк» просило суд звернути стягнення в рахунок погашення вказаної вище суми кредитної заборгованості за кредитним договором від 15 грудня 2006 року на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

09 грудня 2019 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки позивач у позасудовому порядку вже зареєстрував за собою право власності на спірні об`єкти: нежитлове приміщення - горище та квартиру, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Вектор плюс» задоволено, замінено позивача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Вектор плюс».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року провадження у справі закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач вже скористався досудовим порядком врегулювання спору, зареєструвавши за собою право власності на спірні об`єкти: нежитлове приміщення - горище та квартиру АДРЕСА_4 .

В даному випадку предмет спору відсутній, оскільки позивач у досудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки, переоформивши за собою право власності на них у встановленому законом порядку, а, відтак, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 рокуапеляційну скаргу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що позивач у досудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки, переоформивши за собою право власності на них у встановленому законом порядку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2020 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 522/1745/14-ц із Приморського районного суду м. Одеси.

У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що на час пред`явлення позову та відкриття провадження у справі спірні об`єкти нерухомості були зареєстровані за відповідачем.

У зв`язку з цим, закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, на думку товариства, є таким, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Вказувало, що позивач просив суд у рахунок погашення боргу за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах, виселити зі спірної квартири іпотекодавця та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою.

Обставин відсутності заборгованості або добровільного виселення з іпотечного майна, судом встановлено не було.

Тому вважало висновок суду першої інстанції про те, що в цій справі відсутній спір, передчасним.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ПАТ «Дельта Банк» просило суд звернути стягнення в рахунок погашення суми кредитної заборгованості у розмірі 174 432,97 швейцарських франківза кредитним договором від 15 грудня 2006 року на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Згідно з інформаційними довідками із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 листопада 2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою, 13 листопада 2019 року було зареєстровано за іпотекодержателем - ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року справу № 638/3792/20

(провадження № 61-3438св21) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали суду вбачається, що колегія суддів Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність конкретизувати висновок Верховного суду щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, а саме зазначити, що закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення.

При цьому колегія суддів зазначила, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань абосамими сторонами врегульовано спірні питання.

Установлення відсутності предмета спору на час пред`явлення позову не є єдиним випадком для закриття провадження у справі у підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки «збіднює» відповідне правове регулювання, не відповідає його змісту, так як у такому випадку (при відсутності предмета спору) малоймовірно або позивач звертався до суду.

Крім того, якщо би законодавець мав на увазі відсутність предмета спору на час пред`явлення позову, то відповідне правове регулювання містилося би у статті 186 ЦПК України, яка регулює підстави відмови у відкритті провадження у справі, а не у статті 255 ЦПК України, яка регулює підстави закриття провадження у справі, яке вже відкрито.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважала за необхідне передати справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для відступлення (конкретизації) правового висновку щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18(провадження № 61-2018св19), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 638/3792/20

(провадження № 61-3438св21).

Керуючись статтями 252, 253, 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 522/1745/14-ц (провадження № 61-14515св20) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 , треті особи: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 638/3792/20 (провадження № 61-3438св21) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович