Справа № 541/1779/21
Номер провадження 2/541/758/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 вересня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Раданович Ю.М. розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Миргород , Полтавської області, цивільну справу № 541/1779/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21.07.2021 року звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

З позову вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_3 , на час смерті була зареєстрована за адресою смт Комишня, Миргородського району Полтавської області. За життя склала заповіт, а саме 13.04.2011 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до якого земельну ділянку площею 4,57 га яка знаходиться на території Комишнянської селищної ради та належний ОСОБА_3 на основі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №107177 заповіла своїй онуці ОСОБА_4 (прізвище після шлюбу - ОСОБА_5 ). До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 4,5703 га, кадастровий номер :00:010:0074, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В установлений законом порядку позивачка прийняла спадщину, приватним нотаріусом Карбан Є.О. позивачу було роз`яснено про необхідність подання правовстановлюючих документів про належність земельної ділянки спадкодавцю для отримання свідоцтва про право на спадщину. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ №107177, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №20 від 15.03.2005 року. Однак оригінал зазначеного Державного акта втрачено. Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. від 11 червня 2021 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної баби ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ділянку. В зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду і просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, оскільки є спадкоємцем за заповітом на вищевказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 ..

Ухвалою судді від 26.07.2021 року відкрито провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 16.09.2021 року та витребувано від приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. копію спадкової справи заведеної після померлої ОСОБА_3 .

В підготовче судове засідання 16.09.2021 року учасники справи не з`явились, від них надійшли заяви в яких позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 92), відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 98).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу. Також відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки - ОСОБА_3 (а.с. 6). За життя склала заповіти, а саме: 19.03.2007 року, який був посвідчений секретарем Комишнянської селищної ради, відповідно до якого усе майно належне їй заповіла своїй дочці ОСОБА_2 (а.с. 43), та заповіт від 13 квітня 2011 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Комишнянської селищної ради, відповідно до якого земельну ділянку площею 4,57 га яка знаходиться на території Комишнянської селищної ради та належна ОСОБА_3 на основі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №107177 заповіла своїй онуці ОСОБА_4 (прізвище після шлюбу - ОСОБА_5 ) (а.с. 7, 8, 57,). До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 4,5703 га, кадастровий номер :00:010:0074, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ №107177, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №20 від 15.03.2005 року право власності на земельну належало ОСОБА_3 (а.с. 9, 89, 96,97). Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на земельну ділянку 0.1500 га, та на недоодержану пенсію на ім`я відповідача ОСОБА_2 (а.с. 78-83). Позивачка ОСОБА_4 у визначений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_3 (а.с. 49), 11 червня 2021 Позивачка ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 4,5703, кадастровий номер :00:010:0074, проте, нотаріус відмовив їй на тій підставі що відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця, а саме оригінал Державного акта (а.с.90). ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки є спадкоємцем за заповітом на вищевказану земельну ділянку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її рідної баби ОСОБА_3 (а.с. 2-3).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Суд вивчивши матеріали справи з`ясував, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом на земельну ділянку площею 4,5703, кадастровий номер :00:010:0074 рідної баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка заповіла своїй онуці - ОСОБА_4 земельну ділянку площею 4,57 га яка знаходиться на території Комишнянської селищної ради та належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №107177 (а.с.7), ОСОБА_4 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с. 22), ОСОБА_1 є рідною онукою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7), свідоцтвом про шлюб (а.с. 24), свідоцтвом про народження (а.с. 26), свідоцтвом про народження (а.с. 28), свідоцтвом про шлюб (а.с. 30). В нотаріальній конторі заведена спадкова справа за заявою позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 , вони обидві є спадкоємицями за заповітами які складені спадкодавицею ОСОБА_3 за життя але різними в часі , заповітом у 2007 році остання заповіла своїй дочці - ОСОБА_2 все майно яке у неї було , а у 2011 році - онуці ОСОБА_4 ( на сьогодні ОСОБА_5 ) тільки земельну ділянку яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку , останній заповіт у часі на онуку скасував заповіт попередній у частині розпорядження волі після смерті спадкодавиці стосовно земельної ділянки. Оскільки оригінал Державного акту на земельну ділянку, що успадкувала позивачка ОСОБА_1 був втрачений, то нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину та надав відмову. Також суд зазначає, що на момент смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 її дочка ОСОБА_2 не має права на обов`язкову долю на спадщину за заповітом а саме на земельну ділянку яка повинна перейти у спадщину до ОСОБА_1 в розумінні ЦК України оскільки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та на момент смерті своєї матері їй виповнилось 53 роки.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1ч.2ст.16ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24 -753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулює виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. По- господарські книги є особливою формою статистичного обліку , що здійснювався в Україні . В по-господарських книгах при визначенні року побудови зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто записи в по-господарських книгах визнавались в якості актів органів влади , що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що перешкодою для видачі позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є відсутність належним чином оформлених документів про право власності спадкодавця на земельну ділянку, хоча право власності виникло на основі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №107177 який був виданий за життя спадкодавця.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 392, 1216-1218, 1220-1223,, 1268-1270, 1299 ЦК України ст.12,13, 81 , 200, 206, 207 , 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою смт Комишня Миргородського району Полтавської області, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер :00:010:0074 площею 4,5703 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник