07.09.2021 Справа № 363/1552/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лукач О.П.,
за участю секретаря Сергієнко А.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Онікійчука О.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження у залі суду в місті Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку,
ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2021 року адвокат Скрипко Євген Васильович в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою у якій просить: скасувати рішення про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання цієї комісії №19 від 8 грудня 2020 року в частині підпункту 7.14 пункту 7; зобов`язати житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку з 15 серпня 2006 року та внести його у списки відповідно до його порядкового номеру.
В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві зазначено, що в період з
17 липня 2000 року по 4 липня 2006 року старший лейтенант, офіцер бойової групи загону спеціального призначення та боротьби з тероризмом ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ВВ МВС України. 15 серпня 2006 року позивач був зарахований на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Згідно з витягом із наказу командувача ВВ Міністерства ВС України від 4 червня 2007 року №32 старшого лейтенанта ОСОБА_2 було звільнено з військової служби по пункту 63 «В» (захворювання пов`язане з проходженням військової служби, що передбачає залишення на квартирному обліку). Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України від 6 червня 2007 року №106 позивача було виключено із списків особового складу частини. ОСОБА_2 кожного року у телефонному режимі оновлював інформацію стосовно свого перебування в черзі на отримання житла. У 2021 році позивач у телефонному режимі отримав інформацію, що його знято з черги у зв`язку з тим, що він не перереєструвався за юридичною адресою військової частини. Про необхідність перереєструватись за новою адресою позивачу не було відомо, з часу взяття на квартирний облік жодного разу не змінювалась реєстрація місця проживання. З метою отримання офіційної відповіді військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було надіслано адвокатський запит з проханням надати інформацію стосовно порядкового номера позивача в черзі на отримання житла. У відповідь на запит було отримано лист від 22 березня 2021 року за №1/27/12-4-532-С-6-А3 відповідно до якого позивач не перереєструвався за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 , що не є можливим для подальшого перебування на квартирному обліку при частині. Також у листі повідомлялося, що позивач станом на 1 липня 2020 року перебував у списках військовослужбовців та службовців військової частини НОМЕР_1 , узятих на квартирний облік для одержання житлової площі під порядковим номером 55, йому також надсилалося повідомлення за №1/27-1933 від 9 грудня 2020 року про необхідність перереєструватися за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до підпункту 7.14 пункту 7 протоколу №19 від
8 грудня 2020 року засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 позивача було знято з квартирного обліку. Згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 9 грудня
2021 року за №1/27/933 позивача попереджають, що для подальшого перебування на квартирному обліку він має до 24 грудня 2020 року перереєструватися за юридичною адресою військової частини, якщо він цього не зробить, то у подальшому буде знятий з квартирного обліку, але витягом з протоколу №19 засідання ЖПК військової частини НОМЕР_1 станом на 8 грудня 2020 року позивач був знятий з квартирного обліку. Дана обставина свідчить про відсутність належного повідомлення позивача про необхідність перереєструватись за новою адресою. Зазначає, що позивач не підпадає під жоден із випадків перелічений в пункті 26 Правил, який би давав підстави ЖПК зняти його з квартирного обліку, тому ЖПК і застосувало відносно нього не передбачені законом підстави для зняття з квартирного обліку, що призвело до порушення його права на поліпшення житлових умов. Позивач не був забезпечений житлом та не отримав компенсацію замість нього. Реєстрацію місця проживання не змінював з часу взяття на квартирний облік, житлового приміщення на праві приватної власності не мав і не має на даний час, проте його було безпідставно, всупереч передбаченим законами України нормам знято з квартирного обліку. Вказане рішення порушує право позивача на житло, адже позбавляє його можливості отримати житло або грошову компенсацію замість нього.
Ухвалою Вишгородського районного суду від 27 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду на
8 червня 2021 року, про що учасників провадження повідомлено у встановленому законом порядку.
18 травня 2021 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.
28 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву про скасування рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку у якому зазначено, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, не містять належних достовірних письмових доказів, які б підтверджували його доводи та не підлягають задоволенню за їх недоведеністю та безпідставністю. Громадянин може бути визнаний таким, що потребує поліпшення житлових умов, якщо за місцем проживання йому належить житло меншої площі, ніж встановлено в даному населеному пункті і передбачено проживання і реєстрація в житловому приміщенні. Тобто, позивач, як громадянин України, має право перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, як за місцем роботи (служби) так і за місцем проживання. Позивач скористався наданим правом і перебував на квартирному обліку за місцем служби, як військовослужбовець. Згідно з витягом із розпорядження №1438 від 11 грудня 2007 року взятий на квартирний облік позивач спільним рішенням командування та житлово-побутової комісії Головного управління внутрішніх військ МВС України від 16 листопада 2007 року №8, зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_1 з 2006 року. Станом на
2016 рік місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 НГУ:
АДРЕСА_2 . Військова частина може бути зареєстрованим місцем проживання особи, не залежно від того, чи фактично займає особа за цією адресою житлову площу. Однак, для перебування його на квартирному обліку за місцем проживання, він має бути зареєстрованим у житловому приміщенні на території адміністративно-територіальної одиниці, у якій він бажає перебувати на квартирному обліку. У відзиві зазначено, що позивач був зареєстрований на території військової частини де знаходились казарми та плац, що не є житловим приміщенням. Таким чином, визначені позивачем у межах заявлених ним позовних вимог та в доводах позовної заяви, підстави для скасування рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку, на думку відповідача не ґрунтуються на законодавстві України.
У судове засідання 8 червня 2021 року з`явилися представник позивача та представник відповідача.
У судовому засіданні розглянуто клопотання відповідача від 18 травня 2021 року про залишення позову без розгляду, яке представником відповідача було уточнено та ухвалою суду від 8 червня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі було відмовлено.
За клопотанням представника позивача, у зв`язку з наданням йому часу для ознайомлення з додатками до відзиву, які не були отримані позивачем, а також з метою врегулювання спору мирним шляхом, розгляд справи було відкладено на 12 липня
2021 року.
12 липня 2021 року за клопотанням сторін судове засідання було відкладено у зв`язку наданням їм часу вирішити питання у досудовому порядку. Наступне судове засідання призначено на 7 вересня 2021 року.
У судове засідання 7 вересня 2021 року з`явилися представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача підтримав позовну заяву та просив задовольнити, зазначивши, що вирішити питання у досудовому порядку сторони не змогли.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Підтримав відзив на позовну заяву.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників провадження, дослідивши письмові матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини першої частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Судом встановлено, що згідно із витягу із наказу командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, старший лейтенант ОСОБА_2 перебував на військовій службі у Збройних Силах України з 17 липня 2000 року по 4 червня 2007 року.
Згідно з витягом із розпорядження №1438 від 11 грудня 2007 року ОСОБА_4 взятий на квартирний облік спільним рішенням командування та житлово-побутової комісії Головного управління внутрішніх військ МВС України від 16 листопада 2007 року №8. Позивач зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_1 з 2006 року.
Відповідно до витягу із наказу командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України від 4 червня 2007 року № 32 (по особовому складу) у відповідності до вимог Положення «Про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками і мічманами» Збройних Сил України звільнено з військової служби по пункту «В» (за станом здоров`я) у запас Збройних Сил України старшого лейтенанта ОСОБА_2 офіцера бойової групи (парашутно-десантної) загону спеціального призначення та боротьби з тероризмом військової частини НОМЕР_1 . Підлягає направленню на військовий облік в Ірпінський МВК Київської області.
Також, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України від 6 червня 2007 року №106 (по стройовій частині) виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_2 офіцера бойової групи (парашутно-десантної) загону спеціального призначення та боротьби з тероризмом, звільненого з військової служби наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 4 червня 2007 року №32 о/с у запас Збройних Сил України по пункту 63 «В» (за станом здоров`я) Положення «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками і мічманами Збройних Сил України». Направлено на військовий облік в Ірпінський МВК Київської області з 6 червня 2007 року.
Як убачається із підпункту 7.14 витягу з протоколу №19 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 8 грудня 2020 року ОСОБА_2 виключено з квартирного обліку з підстав не оновлення ним квартирної справи з 2008 року. Про зняття з квартирного обліку даного військовослужбовця запасу повідомити у 15-денний термін.
Жодних доказів того, що ОСОБА_5 отримав вказане рішення суду не було надано.
З отриманої відповіді на адвокатський запит про надсилання інформації від
22 березня 2021 року, убачається, що ОСОБА_2 не перереєструвався за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 , що не є можливим для подальшого перебування на квартирному обліку при частині. Станом на 1 липня 2020 року перебував у списках військовослужбовців та службовців військової частини НОМЕР_1 , узятих на квартирний облік для одержання житлової площі під порядковим номером 55. Відповідно до пункту 3.14 «Інструкції…» №278 від 28 липня 2007 року, а саме:щороку у військових частинах, де самостійно провадиться квартирний облік у період з 1 жовтня до 31 грудня проводиться планова інвентаризація квартирних облікових справ, в ході якої було виявлено, що
ОСОБА_2 не оновлює свою облікову справу з 2008 року. Також, йому надсилалося повідомлення за № 1/27-1933 від 9 грудня 2020 року про необхідність перереєструватися за юридичною адресою військової частини. Повідомлено, що його знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до підпункту 7.14 пункту 7 протоколу №19 від
8 грудня 2020 року засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 .
Як убачається з листа військової частини НОМЕР_1 від 9 грудня 2020 року, яке було відправлено на адресу позивача, командування військової частини НОМЕР_1 повідомило, що він зобов`язаний перереєструватися за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , для можливості подальшого перебування на квартирному обліку при частині до 24 грудня 2020 року. В іншому випадку його буде знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
Звертаючись до суду із позовною заявою, представник позивача стверджує, що ОСОБА_4 не отримував будь-яких повідомлень та рішень від відповідача. Листом від
9 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про необхідність зареєструватися за новою адресою військової частини до 24 грудня 2020 року, проте 8 грудня 2020 року його було знято з квартирного обліку за неіснуючих обставин.
Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою, четвертою статті 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Відповідно до частини другої статті 46 ЖК УРСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.
Пунктом 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил).
Згідно абзацу 2 пункту 21 Правил передбачено, що рішення про взяття громадян на квартирний облік за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.
Відповідно до статті 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною дев`ятою статті 12 вказаного Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом №1512-VI від 11 червня 2009 року, зазначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й у пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Судом встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_4 офіцера бойової групи (парашунто-десантної) загону спеціального призначення та боротьби з тероризмом військової частини НОМЕР_1 звільнений із військової служби у запас Збройних Сил України по пункту «В» за станом здоров`я, що не позбавляє його права залишатися на квартирному обліку.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за №24/20337 (далі - Інструкція), а саме, військовослужбовці та особи звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у Збройних Силах України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10 до цієї Інструкції) або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11 до цієї Інструкції).
У пункті 2.19 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № встановлено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку. Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
На дату звільнення позивача зі служби у червні 2007 року було чинним Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 3 лютого 1995 року №20, де пунктом 13 передбачено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району для отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.
Таким чином, системний аналіз зазначених норм нормативних актів свідчить про те, що військовослужбовці мають право на отримання ними житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків передбачених пунктом 13 Положення, який є вичерпним.
Судом встановлено, що позивач не був забезпечений житлом та не отримав компенсацію замість нього, реєстрацію місця проживання не змінював з часу взяття на квартирний облік, житлового приміщення на праві приватної власності не мав і не має.
Як убачається із витягу з протоколу №19, який оскаржується позивачем, на засіданні житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 було розглянуто інформацію голови житлово-побутової комісії, щодо зняття з черги військовослужбовців запасу, узятих на квартирний облік для одержання житлової площі, які відповідно до розпорядження Головного управління Національної гвардії України від 20 липня 2020 року № 27/29/2-4421 та згідно абзацу 2 пункту 21, пункту 15 «Правил….» від 11 грудня 1984 року № 470 не перереєструвалися за юридичною адресою військової частин и 3027;
АДРЕСА_2 . Згідно пункту 7.14. витягу до протоколу № 19 вирішено зняти з квартирного облік старшого лейтенанта запасу ОСОБА_4 , як такого, що не оновлював квартирну справу з 2008 року.
Як убачається з пояснень відповідача та його відзиву, позивач не оновлював свою квартирну справу з 2008 року, при цьому будь-яких зауважень та повідомлень щодо цього до 8 грудня 2020 року позивачу не надсилалося. Як стверджує представник позивача та це зазначено у позовній заяві, ОСОБА_4 у телефонному режимі щороку повідомляв про незмінність своїх даних. Зазначене свідчить про неналежне ведення квартирно-облікових справ відповідачем.
Як зазначено у відзиві, станом на 2016 рік місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 НГУ є АДРЕСА_2 , проте відповідачем не надано доказів за період з 2016 по 2020 рік про повідомлення ОСОБА_4 про необхідність перереєструватися за новою адресою військової частини. Лише
9 грудня 2020 року на адресу позивача було надіслано лист про необхідність перереєструватися за новою адресою військової частини у строк до 24 грудня 2020 року, при цьому, засіданням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 відбулося
8 грудня 2020 року та ОСОБА_2 було знято з квартирного обліку з підстав, які не передбачені чинним законодавством України.
У відзиві на позовну заяву відсутнє будь-яке обґрунтування щодо встановленої невідповідності та прийняття передчасного рішення про зняття ОСОБА_4 з квартирного обліку.
Заперечення на позовну заяву у відзиві обґрунтовані порядком взяття особи на квартирний облік, що під час розгляду цієї справи не є предметом спору, оскільки позивача, який уже був зарахований до квартирного обліку знято з обліку з підстав не оновлення квартирної справи.
У постанові Великої Палати Верховного суду від 6 червня 2018 року у справі №752/5881/15-ц (провадження №14-169цс18) вказано, що «основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 908 гривень.
Керуючись статтями 15,16 ЦК України, статтями 40, 43, 47 ЖК УРСР, статтями 4, 5, 13, 7681, 89, 141, 259, 263, 265, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку задовольнити.
Скасувати рішення про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання цієї комісії № 19 від 8 грудня 2020 року, в частині підпункту 7.14 пункту 7.
Зобов`язати житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку з 15 серпня 2006 року та внести його у списки відповідно до його порядкового номеру.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 14 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_3 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, адреса: АДРЕСА_4 ).

Суддя О.П. Лукач