Справа № 191/3922/20
Провадження № 2/172/340/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г.

за участю секретаря судового засідання Глушко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача-3 Михайлова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, Синельниківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, повернення частини земельної ділянки, зобов`язання скасувати державну реєстрацію акта права власності на земельну ділянку та внесення змін до державного земельного кадастру, -

В С Т А Н О В И В

На підставі розпорядження голови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа № 191/3922/20 для розгляду.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що він має на праві приватної особистої власності житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який його батько подарував йому 13.10.1983 року. У 2019 році він вирішив зареєструвати земельну ділянку на виконання вимог земельного законодавства України. Виготовивши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 25.11.2020 року він звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0413 га. Однак 07.12.2020 року він отримав рішення № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка має перетин із земельною ділянкою з номером :01:175:0007. Дана земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ній розташовані житловий будинок та прибудинкові споруди і належить вказане майно ОСОБА_2 . У 2018 році ОСОБА_2 під час виконання технічної документації із землеустрою земельної ділянки за вищевказаною адресою, землевпоряднику були надані завідомо неправдиві дані, які потягнули за собою незаконне оформлення частини сусідської земельної ділянки, на якій розташовані два гаражі (Г1, К1). Згідно з виготовленою землевпорядником документацією із землеустрою та правовстановлюючими документами на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розбіжність між площею ділянки становить 0,0088 га. В подальшому відповідачка-3 зареєструвала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. При цьому погодження меж з ним як власником суміжної земельної ділянки вона не проводила. У зв`язку з цим, відповідачка-3 неправомірно одержала у власність земельну ділянку, оформивши частину земельної ділянки, дер розташовані при будинкові споруди два гаражі Г1, К1, які належать йому на праві особистої приватної власності і є неподільними з будинком, який він отримав в дар в 1983 році ще до шлюбу з ОСОБА_2 . Неподільність даного будинку та при будинкових споруд, які його обслуговують засвідчена висновком судової будівельно-технічної експертизи, що знаходиться у справі № 191/5557/16-ц і яка на момент звернення до суду з даним позовом розглядається Васильківським районним судом Дніпропетровської області.

Просить суд:

- визнати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:175:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та виданий на ім`я ОСОБА_2 недійсним, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги;

- зобов`язати ОСОБА_2 та державного реєстратора внести зміни до державного земельного кадастру з поверненням незаконно оформленої частки його земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідачки-3 судові витрати понесені ним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач-1 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу реєстрації Синельниківської міської ради, повідомляє, що 18.10.2018 року державним реєстратором відділу відповідно до вимог чинного законодавства було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку на підставі рішення Синельниківської міської ради «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність громадянам на території Синельниківської міської ради», інших реєстраційних дій державним реєстратором відділу реєстрації не проводилось.

Представник відповідача-2 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Вказує, що рішення від 07.12.2020 року державним кадастровим реєстратором відділу у Синельниківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0413 га було прийнято на підставі чинного земельного законодавства. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки було знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачалось зареєструвати, частини іншої земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Щоб не було накладки, яка існує на сьогоднішній день, позивачу необхідно розробити документацію із землеустрою без помилок у відповідності до фактичних координат земельної ділянки, інакше технічно виконати заявлені позовні вимоги буде неможливо.

Представник відповідача-3 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Вказує, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, яка саме земельна ділянка перебувала в його користуванні, де проходить її межа, чи порушена межа його земельної ділянки відповідачем-3. З додатків наданих позивачем до позовної заяви видно, що згідно з договором дарування від 13.10.1983 року розмір земельної ділянки складав 402 кв.м., відповідно ж до плану земельної ділянки зазначеному в технічному паспорті розмір ділянки складає 409 кв.м., а згідно із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки її розмір вже визначено позивачем як 0,0413 га. Отже, позивач фактично користується земельною ділянкою іншої площі (0,0413 га), аніж виділена органами місцевого самоврядування та зазначена у договорі дарування (0,0402 га). Також позивачем не надано суду даних про межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Крім того, на момент звернення до суду з відповідним позовом та надання відзиву, рішення у справі № 191/5557/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в тому числі й щодо гаражів (Г1 та К1), розташованих по АДРЕСА_1 ще не набрало законної сили. Тому твердження позивача про те, що ОСОБА_2 оформила земельну ділянку на якій розташовані два гаражі, які належать позивачу на праві особистої приватної власності є передчасними та такими, що не відповідають дійсності.

Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд встановив таке.

Згідно з договором дарування укладеного 13.10.1983 року ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_1 прийняв жилий глинобитний обкладений цеглою будинок, сарай глинобитний обкладений цеглою, вбиральню дерев`яну в АДРЕСА_2 , що розташовані на земельній ділянці розміром 402 кв.м. Інвентаризаційна страхова оцінка складає 2708 карбованців.

З копії технічного паспорту виготовленого 27.09.2002 року КП «Синельниківське МБТІ» видно, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці загальною площею 409 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту виготовленого 11.07.2016 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 видно, що власником нерухомого майна є ОСОБА_2 і розташоване майно на земельній ділянці загальною площею 488 кв.м.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 05.07.2018 року відділом у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зареєстрована земельна ділянка площею 0,0488 га кадастровий номер :01:175:0007 призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою доля виникнення права власності є рішення Синельниківської міської ради № 593-34/VII від 28.09.2018 року «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок громадянам на території Синельниківської міської ради». Власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_2

07.12.2020 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянуто заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 25.11.2020 року разом з доданими до неї документами відносно земельної ділянки площею 0,0413 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-020 від 07.12.2020 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; невідповідність поданих документів законодавству, а саме: перетин ділянок з ділянкою :01:175:0007, площа співпадає на 18,1136%.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм Майном (ст. 391 ЦК України).

Частиною 1 статті 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

За правилами, встановленими статтями 152 та 153 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої 09.11.2016 року ТОВ «ТЕРАЗЕМ» відділом у Синельниківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області 05.07.2018 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0488 га кадастровий номер :01:175:0007. Право власності у ОСОБА_2 виникло на підставі рішення Синельниківської міської ради № 593-34/VII від 28.09.2018 року «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок громадянам на території Синельниківської міської ради».

Крім того, відповідно до вимог чинного земельного законодавства на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику, у даному випадку відповідачу-3 ОСОБА_2 , безоплатно видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги і складовою частиною якого є кадастровий план земельної ділянки. Тобто вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:175:0007 не містить правового обґрунтування, оскільки такого документу взагалі не існує.

Вимога ж про скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги також не обґрунтована жодними доказами, оскільки правові підстави для визнання незаконною державної реєстрації вищевказаної земельної ділянки відсутні.

Також, слід зауважити, що розмір земельної ділянки, що подарована позивачу його батьком ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 13.10.1983 року менший за розмір земельної ділянки, про яку зазначає позивач у своєму позові. Тобто позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Після початку судового засідання у справі позивач зазначив, що підпис у технічній документації щодо погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_3 від його імені виконано не ним та просив призначити почеркознавчу експертизу та задовільнити позов з вказаних підстав.

Розглянувши зазначені клопотання суд не знайшов підстав для їх задоволення оскільки вони заявлені вже після початку судового розгляду справи по суті, а не під час підготовчого судового засідання, як того вимагає чинне законодавство. Вказані позивачем підстави не були зазначені у позові, що є фактично зміною підстав позову, яка також допускається лише на підготовчій стадії судового розгляду. Задовольнивши зазначені клопотання суд грубо порушив би принцип диспозитивності, який є основоположним принципом цивільного процесуального права.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, повернення частини земельної ділянки, зобов`язання скасувати державну реєстрацію акта права власності на земельну ділянку та внесення змін до державного земельного кадастру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 328, 391, 393 ЦК України, ст.ст. 79-1, 152, 153 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до відділу реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, Синельниківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, повернення частини земельної ділянки, зобов`язання скасувати державну реєстрацію акта права власності на земельну ділянку та внесення змін до державного земельного кадастру.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 вересня 2021 року.

Суддя І.Г. Битяк