КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва про роз`єднання позовних вимог та надіслання за підсудністю, постановлену у складі судді Шролик І.С. в м. Київ 20 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Стоп Корупція» в особі керівника Бондарчука Ігоря Борисовича, Громадської організації «Комітет по протидії корупції в органах влади», ОСОБА_3 , Teka-Grop Foundation, Акціонерного товариства «ТРК Люкс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «РІА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІА Волинські Новини» про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Позов мотивовано тим, що в квітні 2021 року йому стало відомо, що в засобах масової інформації поширена низка статей негативного змісту, суть яких зводиться до того, що він начебто шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами фізичних осіб, приймав участь в аферах, проплачував мітинги тощо. Вказана негативна інформація розповсюджена відповідачами ГО «Стоп Корупція», ГО «Комітет по протидії корупції в органах влади», ОСОБА_3 , Teka-Grop Foundation, АТ «ТРК Люкс», ТОВ «Інтернет Інвест», ТОВ «Видавництво «РІА», ТОВ «ІА Волинські Новини», є недостовірною, негативно впливає на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 . У вказаних статтях міститься твердження фактично про вчинення злочинів проти власності, за що передбачена кримінальна відповідальність ст. 190 КК України, однак відсутній обвинувальний вирок суду, яким би ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за протиправне заволодіння грошовими коштами потерпілих шляхом обману, також відсутні дані, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 погрожував лондонському керівництву компанії HELIX, є організатором проплачених мітингів для так званого «Тарифного майдану», а також іншу негативну інформацію.

На підставі вищевикладеного просив визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, публічно поширену відповідачами, у зазначених в позові статтях; зобов`язати відповідача ГО «Стоп корупції» спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 та офіційно письмово повідомити про це позивача; зобов`язати відповідачів видалити зазначені статті, які містять недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , з мережі Інтернет протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року роз?єднано позовні вимоги ОСОБА_1 та направлено для розгляду за підсудністю: в частині вимог до відповідачів ГО «Комітет по протидії корупції в органах влади», ОСОБА_3 , Teka-Grop Foundation для розгляду до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області; в частини позовних вимог до АТ «ТРК Люкс» до Галицького районного суду м. Львова; в частині позовних вимог до ТОВ «Інтернет Інвест» до Печерського районного суду м. Києва; в частини позовних вимог до ТОВ «Видавництво «РІА» до Вінницького міського суду Київської області; в частині позовних вимог до ТОВ «ІА Волинські Новини» до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що підставою звернення саме до Оболонського районного суду м. Києва стало те, що один і той самий позивач об`єднав вимоги до різних відповідачів, які пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, при цьому одним із відповідачів є ГО «Стоп корупції», юридична адреса якої зареєстрована в Оболонському районі м. Києва. Позивачем подано позов про спростування недостовірної інформації та захист честі, гідності і ділової репутації внаслідок поширення відповідачами в ЗМІ схожої за змістом інформації про причетність ОСОБА_1 до афери, участі в фінансовій піраміді та шахрайському заволодінні грошовими коштами потерпілих. Дійсно, різними відповідачами на різних веб-сайтах розповсюджена негативна інформація щодо ОСОБА_1 , разом з тим, вказана інформація є дублюючою, в деяких випадках одні відповідачі могли робити передрук інформації, яка була розміщена на веб-ресурсах інших відповідачів, тобто в даному випадку однакова підстава виникнення вимог - поширення негативної інформації.

Також судом не було враховано, що поширена інформація є твердженням, а також є негативною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, а відтак всі вимоги підтверджуються одним і тим самим доказом - висновком експерта № 056/112 від 14 травня 2021 року.

Значна кількість учасників судового провадження знаходиться у м. Києві - позивач, його представник, відповідачі ГО «Стоп корупція», ТОВ «Інтернет Інвест», а тому саме позивачу надано конституційне право на доступ до суду та звернення з позовними вимогами в той спосіб та в тому обсязі, що він обрав.

В той же час роз`єднання пов`язаних між собою вимог та передача їх до різних міст України (шість різних судових установ) призведе до тривалого затягування розгляду вимог позивача, які фактично ґрунтуються на одних і тих самих підставах і доказах.

Оскаржуваним рішенням було запропоновано розділити вказаний позов фактично на шість різних. У зв`язку з цим позивачеві замість одного судового провадження в одному суді доведеться приймати участь в шести різних судових установах лише по першій інстанції, а в разі незгоди одного з учасників - в шести різних судових установах по апеляційній інстанції, що є вкрай обтяжливим для позивача. Ним вже сплачено судовий збір за кожну з вимог, роз`єднання вимог та передача позову в різних частинах до різних судових установ призведе до надмірного витрачання часу та ресурсів і призведе до неефективності та перешкоджання виконанню завдань цивільного судочинства. Вказана справа має важливе значення для позивача, вже і так тривалим є порушення його немайнових прав, а в разі роз`єднання буде тривати ще невизначений строк, і в кінці кінців судовий захист буде не реальним, а ілюзорним, порівняно до негативних наслідків, які позивач зазначає, та тими витратами ресурсів, часу, які йому належить ще здійснити для захисту своїх прав. Так само неефективним є витрачання державних коштів та ресурсів для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки замість можливого залучення одного судді суду першої інстанції та однієї колегії суду апеляційної інстанції внаслідок роз`єднання доведеться залучати щонайменше 24 судді для розгляду не значно важкої цивільної справи, з точки зору процесу та права.

Вказував, що ним дотримано вимоги ст. 188 ЦПК України щодо можливого об`єднання декількох вимог до різних відповідачів. Також в даному випадку відсутні обставини неможливості об`єднання вказаних вимог в одне провадження, оскільки всі вимоги підлягають розгляду в цивільному судочинстві, а також відсутні вимоги, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду віднесена до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Роз?єднуючи позовні вимоги та передаючи справу на розгляд іншим судам ухвалою від 20 липня 2021 року, суд першої інстанції виходив із положень ст. 31, ч. 1 ст. 27 ЦПК України і тих обставин, що позивач штучно об`єднав в одній позовній заяві вісім відповідачів, розповсюдження інформації яких не пов`язано між собою, так як поширювали вони різну за змістом інформацію, крім спільної щодо відповідачів Громадської організації «Комітет по протидії корупції в органах влади», ОСОБА_3 , Teka-Grop Foundation, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 ЦПК України позовні вимоги до відповідачів, місце розташування яких не відноситься до територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва, слід направити для розгляду за підсудністю.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд виходить із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із позовом до ГО «Стоп Корупція», ГО «Комітет по протидії корупції в органах влади», ОСОБА_3 , Teka-Grop Foundation, АТ «ТРК Люкс», ТОВ «Інтернет Інвест», ТОВ «Видавництво «РІА», ТОВ «ІА Волинські Новини» з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації, посилаючись на те, що суть розповсюдженої відповідачами недостовірної негативної інформації зводиться до того, що він начебто шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами фізичних осіб, приймав участь в аферах, проплачував мітинги тощо.

До позовної заяви додані роздруківки веб-сторінок із статтями, витяг з Реєстру громадських об`єднань, копію відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації № 06-1999/101 від 29 березня 2021 року, копії довідок з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення, копію довідки від 15 квітня 2021 року Департаменту інформатизації МВС України, копії адвокатських запитів, копія постанови Верховного Суду по справі № 742/3715/17 від 09 квітня 2020 року, копію висновку лінгвістичної експертизи № 056/112 від 14 травня 2021 року; копію договору з ДП Українське бюро лінгвістичних експертиз про виконання робіт, копії актів про виконання робіт, копія акту огляду від 09 липня 2021 року, копії квитанцій.

Також з матеріалів справи вбачається, що місцем розташування одного з відповідачів - ГО «Стоп корупції» в особі керівника Бондарчука І.Б. є АДРЕСА_1 , тобто в межах територіальної підсудності Оболонського районного суду м. Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 15, 16 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 - 6 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Отже, визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів цивільного судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша, друга статті 2 ЦПК України).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача. Проте таке роз`єднання можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2019 року в справі № 9901/458/19, підтриманий в постанові Верховного Суду від 05 серпня 2021 року в справі № 199/6042/19 (провадження № 61-11658свп20).

Роз`єднуючи позовні вимоги та направляючи їх за підсудністю до шести різних судів м. Львова, м. Києва, Вінницької, Волинської та Чернігівської областей, судом першої інстанції не дотримано положень ч. 6 ст. 188 ЦПК України, якою прямо встановлено, що розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог, а відтак направлення виділених позовів до інших судів за підсудністю здійснено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги пов`язані між собою як підставою виникнення - поширення відповідачами в ЗМІ схожої за змістом інформації про причетність ОСОБА_1 до афери, участі в фінансовій піраміді та шахрайському заволодінні грошовими коштами потерпілих, так і поданими доказами, зокрема на підтвердження всіх вимог позивач надав один і той самий доказ - висновок лінгвістичної експертизи № 056/112 від 14 травня 2021 року щодо наявності тверджень або оціночних суджень в текстах відповідних публікацій та наявності в них інформації, яка може бути принизливою для честі і гідності і завдавати шкоди діловій репутації.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що відносно жодної з позовних вимог ОСОБА_1 у даному позові чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачена виключна підсудність різним судам або в порядку різного судочинства, місцем знаходження одного з відповідачів є АДРЕСА_1 , тобто в межах територіальної підсудності Оболонського районного суду м. Києва, а тому вони можуть розглядатися в одному провадженні в цьому суді.

Помилковими також є висновки суду першої інстанції щодо необхідності роз`єднання позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, що є завданням цивільного судочинства, з огляду на те, що направлення частини роз`єднаних вимог до іншого районного суду м. Києва та трьох судів Вінницької, Волинської, Чернігівської областей та м. Львова призведе до значного збільшення фінансових витрат та часу позивача на участь в судових засіданнях у судах, які знаходяться в різних регіонах, а у випадку апеляційного та/або касаційного оскарження однією сторін - також на участь відповідно в апеляційному та касаційному перегляді, що навпаки призведе до неефективності та перешкоджання виконанню завдань цивільного судочинства і буде вкрай обтяжливим для позивача.

Враховуючи наведене, у суду першої інстанції не було передбачених законом достатніх підстав для роз`єднання позовних вимог ОСОБА_1 , а тим більше передання вимог щодо п`яти відповідачів на розгляд до інших судів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20липня 2021 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про роз`єднання позовних вимог та передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю є помилковими і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, відтак ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року про роз`єднання позовних вимог та надіслання за підсудністю скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.