Справа №303/1666/21 2/303/877/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння.

Позов мотивований тим, що позивачу в грудні 2020 року стало відомо, що ОСОБА_5 всупереч домовленостей оформив на себе будинок по АДРЕСА_1 . Дане оформлення він здійснив рішенням Завидівської сільської ради ще в 2006 році, про що позивач не був повідомлений. В той же час, відповідач ОСОБА_5 не був забудовником зазначеного будинку, а успадкування відбулося незаконно, оскільки позивач теж мав право на частину спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю із зазначених в ньому обставин та просив суд його задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, пояснивши суду, що позивач ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті своїх батьків, оскільки на час їх смерті не проживав в будинку своїх батьків, а також після їх смерті не звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Також зазначив, що позивач просить суд визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке видане виконавчим комітетом Завидівської сільської ради, але саме свідоцтво суду не надав, а також не залучив до участі в справі в якості відповідача орган який видав це свідоцтво.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задоволити.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 07.12.1995 року Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 07.12.1995 року Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано з 06.07.1985 року по АДРЕСА_2 , а з 25.02.2000 року по АДРЕСА_3 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10653476 від 17.05.2006 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 ..

Згідно повторного Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 27.05.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до повторного Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 27.05.2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 3 ст.13 ЦПК України передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із заявленого позову, позивач ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на домоволодіння серії НОМЕР_4 від 17.05.2006 року виданого за рішенням виконкому Завидівської сільської ради, однак відповідачем або співвідповідачем у справі орган місцевого самоврядування, який видав свідоцтво не залучає.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване позивачем свідоцтво про право власності видане виконавчим комітетом Завидівської сільської ради.

Відповідно до ч.3 ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

У відповідності до ч.1 ст.10 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що ради є представницькими органами місцевого самоврядування, тобто сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч.1 ст.11 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до ст.59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" ради та виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад приймають рішення в межах своєї компетенції.

У зв`язку з тим, що позивачем оскаржується свідоцтво, яке видане виконавчим комітетом Завидівської сільської ради то позивачу також необхідно було залучити до участі у справі в якості відповідача або співвідповідача виконавчий комітет Завидівської сільської ради або його правонаступника.

За змістом ст.48 ЦПК України, належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Відповідно до ч.1-3 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи зміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , але позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були його батьками, а також доказів про те, що він звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.16, 21, 319, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_4 від 17.05.2006 року виданого за рішенням виконкому Завидівської сільської ради - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено 24.09.2021 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір