Справа №430/1959/21
Провадження №2/430/424/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Станично-Луганської селищної ВЦА Щастинського району Луганської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, в якому просила: визнати за нею в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 за кадастровим номером площею 0,0645 га за цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована на території с/т "Восход" Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району (зараз с/т "Восход" с. Пшеничне Щастинського району) Луганської області, що належала ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 15.06.2005 року за №463, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №178737, виданим 06.07.2005 року за реєстровим №54.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила вирішити її позов за її відсутності.

Статті 175-177 ЦПК України встановлюють вимоги до позовної заяви, визначають її зміст, а також документи, що додаються до позовної заяви.

Вивчивши матеріали позовної заяви, встановлено, що позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зокрема і зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У порушення зазначених вимог позовна заява не містить змісту позовних вимог та їх обґрунтування відносно зазначеного позивачкою відповідача Станично-Луганської селищної ВЦА Щастинського району Луганської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачка, звертаючись до суду з цими вимогами просила звільнити її від сплати судового збору або відстрочити його сплату до ухвалення рішення у справі.

Статтею 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Порядок, передбачений законом, що дає зазначене вище право суду, закріплений у Законі України «Про судовий збір».

Позивачка, звертаючись до суду з цим позовом, просила суд звільнити її від сплати судового збору, або відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення, посилаючись при цьому на невелику пенсію.

Дійсно, відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» - враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового розміру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн.).

При цьому, враховуючи довідку про доходи позивачки, розмір вказаного судового збору (908 грн.) не перевищує 5 % розміру річного доходу позивачки за попередній календарний рік, також позивачкою не надано доказів відсутності іншого доходу. Інших підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як підстав для зменшення або звільнення від сплати судового збору позивачкою не зазначено. А відтак їй необхідно, згідно вимог ст. 177 ЦПК України, додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільненні її від сплати судового збору відповідно до закону.

Щодо визначення вартості нерухомого майна, необхідно звернути увагу, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Так, згідно вказаного закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

А відтак, позивачці необхідно визначити ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна, оскільки суд позбавлений можливості перевірити правильність вказаної позивачкою ціни позову (35 326,65 грн). Після чого, згідно вимог ст. 177 ЦПК України, додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату нею судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільненні її від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, позовна заява в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Станично-Луганської селищної ВЦА Щастинського району Луганської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачці для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде їй повернута.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.П. Дьоміна