Справа № 456/4690/21
Провадження № 2-з/456/67/2021
УХВАЛА

про повернення заяви

16 вересня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Стрий заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

14.09.2021 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 140 956,33 грн. за кредитним договором № від 27.06.2018, а також судових витрат у розмірі 2 270,00 грн..

Одночасно з поданням позовної заяви було подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 будинок загальною 213,7 кв.м., житловою площею 74,3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали заяви та дослідивши додані до неї документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень п 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій

формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову, представник позивача посилається на загальні обставини щодо необхідності забезпечення позову, а саме що у зв`язку простроченням виконання зобов`язань по кредитному договору відповідачем така і надалі може ухилятись у майбутньому від виконання рішення суду, при цьому переконливих доказів щодо причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, представником позивача не зазначено та доказів цьому не надано.

Відомостей щодо дійсної і реальної загрози невиконання майбутнього рішення матеріали справи не містять.

Окрім цього згідно п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, в порушення вищенаведених положень законодавства, заява про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Слід звернути увагу й на те, що, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Проте, як вбачається з заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вказаним вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України.

Так зі змісту заяви про забезпечення позову судом встановлено, що предметом майбутнього позову є грошові кошти у сумі 140 956,33 грн. У той же час представник заявника просить накласти арешт на нерухоме майно відповідача, а саме будинок загальною 213,7 кв.м., житловою площею 74,3 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому до матеріалів заяви про забезпечення позову не долучено жодних доказів про вартість вказаного нерухомого майна, що позбавляє суд можливості вирішити питання співмірності заявлених позовних вимог заходу забезпечення позову, який заявник просить застосувати.

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, подану заяву про забезпечення позову слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 259-261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про забезпечення позову - повернути позивачу.

Суд роз`яснює, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Н. М. Янів