Номер провадження: 22-ц/813/4596/21
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Тищенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі питання про витребування доказів в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено повністю. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею 35,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 звільнити займане ним нежитлове приміщення. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у даній справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Одним із доводів апеляційної скарги, на який посилається відповідач, є те, що ОСОБА_1 являється колишнім зятем позивача, у спірному приміщенні він проживає з 2013 року, підставою заселення та проживання його в спірній квартирі була домовленість та фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_3 , яка є донькою позивача. Позивач, приймаючи в дар спірне приміщення, достеменно знала, що відповідач мешкає в спірному приміщенні з дозволу попереднього власника.

Між тим, з оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що спірне нежитлове приміщення 30.10.2013 року придбала у власність ОСОБА_3 . 28.01.2016 року ОСОБА_3 подарувала вказане приміщення позивачу у даній справі. Як стало відомо позивачу, дане майно займає та використовує відповідач у власних цілях без будь-яких правових підстав. Зазначене позбавляє позивача можливості використовувати приміщення та реалізовувати відносно нього свої майнові права.

Слід зазначити, що в оскаржуваному рішення суду місцевий суд посилається на судові рішення у цивільних справах: № 2-4287/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, № 520/1127/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, розподіл нерухомого майна, визнання права власності, № 520/7818/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання недійсним договору дарування.

У зв`язку з зазначеним, з метою перевірки доводів апеляційної скарги та для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в апеляційному суді виникла необхідність у витребуванні для огляду матеріалів вказаних цивільних справ.

Відповідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 84 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою витребує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

На підставі викладеного та керуючись ст. 84 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси :

- матеріали цивільної справи № 2-4287/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу;

- матеріали цивільної справи № 520/1127/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, розподіл нерухомого майна, визнання права власності;

- матеріали цивільної справи № 520/7818/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання недійсним договору дарування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 08.09.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе

О.В. Князюк

С.О. Погорєлова