Справа № 569/8102/21
16 вересня 2021 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог відділ органу опіки та піклування Служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої позовні вимоги мотивує тим, що з квітня 2018 року, між нею та відповідачем ОСОБА_2 склалися подружні відносини (без реєстрації шлюбу) від яких народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітній син зареєстрований та проживає за тією ж адресою, що і вона. Малолітній син знаходяться на її вихованні, догляді та на її матеріальному утриманні.
В червні 2019 року відповідач забрав свої речі і вже не повернувся. З червня по жовтень 2019 року ОСОБА_2 ще інколи з`являвся в їх житті з сином. В жовтні 2019 року, у телефонній розмові, відповідач їй повідомив, що його участь у житті дитини завершилася і він не планує брати будь - якої участі як у вихованні так і в матеріальному її забезпеченні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не бере ніякої участі в його утриманні та вихованні, не цікавиться його життям, розвитком та здоров`ям.
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.
У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, однак за участі її адвоката, позов підтримує та просить задовольнити.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити.
Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явилася. 21 липня 2021 року від представника третьої особи Самолюк І.Р. надійшла заява, в якій вона просила судові засідання проводити без її участі. Висновок органу опіки та піклування від 19 липня 2021 року №08-1303 про доцільність позбавлення батьківських прав підтримує та не заперечує проти задоволення позову.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Враховуючи наданий суду висновок органу опіки та піклування, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 206.
Як зазначено в позовній заяві сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували.
Рішенням Рівненського міського суду № 569/23132/19 від 23 червня 2020 року стягнено аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1779,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 19.12.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього, по вищевказаній справі судом був досліджений письмовий доказ, зокрема: акт від 07.08.2019 року, складений сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підписи яких були засвідчені головою ОСББ «Жовтень» ОСОБА_6 в якому вказано, що відповідач ОСОБА_2 не проживає разом з ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), борг ОСОБА_2 по аліментах станом на 31.03.2021 року становить 27 431,07 грн.

Як слідує з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 19 липня 2021 року №08-1303 ОСОБА_3 , зареєстрований та проживає з матір`ю, ОСОБА_1 . З акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 01.04.2021 року комісією у складі мешканців будинку та голови правління ОСББ «Жовтень» вбачається, що житло перебуває в задовільному стані, є всі зручності. Кімнати мебльовані, наявна необхідна побутова техніка. Дитина має місце для сну та відпочинку, підготовки до занять.

Відповідно до ч.11 ст.18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ст.9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

З матеріалів справи вбачається, що в Рівненському міському суді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 569/589/18).

Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , відтак орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, не спілкується з сином, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, тому, вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав.

Таким чином, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд доходить висновку про необхідність стягнення судових витрат у виді судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтею 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог відділ органу опіки та піклування Служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, вул. Поштова, буд. 2, м. Рівне, .

Суддя Н.Г.Кучина