КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 752/2433/21 Головуючий у суді першої інстанції: Машкевич К.В.
Номер провадження: 22-ц/824/6631/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції:Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна Алла Олександрівна, ОСОБА_3 , про визнання договору довічного утримання недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В Голосіївський районний суд міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Пенсіон-ЮА», ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна А.О., ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним, у якому просив суд:

- визнати недійсним договір довічного утримання, укладений 16 жовтня 2020 року між ним та ТОВ «Пенсіон-ЮА»;

- припинити право приватної власності ТОВ «Пенсіон-ЮА» на квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної А.О. про державну реєстрацію права власності ТОВ «Пенсіон-ЮА» на квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Пенсіон-ЮА» на квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати обтяження № 38697059, зареєстроване 16 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної А.О. на квартиру АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ТОВ «Пенсіон-ЮА» та ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 97 000,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Пенсіон-ЮА», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна А.О., ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним - залишено без руху.

Надано строк для усунення недоліків, терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання нової редакції позовної заяви або надання документів, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано не поданою та повернуто позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви.

Роз`яснено позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Гонтарєва Р.М. оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що ОСОБА_1 у строк, встановлений судом, подав до Голосіївського районного суду м. Києва заяву про усунення недоліків позовної заяви.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначив, що після подання до суду позовної заяви на адресу позивача надійшов лист від 10 лютого 2021 року № 26/21 ТОВ «Пенсіон-ЮА», відповідно до якого адресою для листування цього товариства є адреса на території України, а саме: місто Київ, вулиця Терещенківська, 21, офіс 13, поштовий індекс 01024 .

В зв`язку з цим, оскільки відповідач приймає кореспонденцію на території України і в зазначеному листі висловив свою згоду на це, відпала потреба направляти відповідачу повідомлення, процесуальні та інші документи в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 130, ст. 502 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Пенсіон-ЮА» проти доводів апеляційної скарги заперечило посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, Голосіївський районний суд міста Києва своє рішення обґрунтовував тим, що недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року не усунуто.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Пенсіон-ЮА», ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна А.О., ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наступних підстав.

До позовної заяви, для вручення відповідачу, не додано засвідченого перекладу позовної заяви та документів, доданих до неї на мову запитуваної держави (офіційну мову Естонської Республіки) або російську мову, оскільки, як вбачається з позовної заяви, відповідач є юридичною особою, яка знаходиться за адресою: Естонська Республіка, Хар`юський повіт, м. Таллін, район Кесклінн, вул. Туукрі, 19-315, індекс 10152;

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Звертаючись до суду та долучаючи до позову копії документів, у порушення вимог ст. 95 ЦПК України вони будь-яким чином позивачем не завірені.

Позивач отримав ухвалу суду особисто 12 лютого 2021 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 19).

На виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року, позивачем, 21 лютого 2021 року направлено до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

В заяві позивач посилався на те, що відповідач ТОВ «Пенсіон-ЮА» приймає кореспонденцію на території України, а саме: 01024, м. Київ, вул. Терещенківська, 21, офіс 13, тому на його думку, відпала потреба направляти відповідачу повідомлення та інші процесуальні документи в порядку ч. 8 ст. 130, ст. 502 ЦПК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року . позовну заяву визнано не поданою та повернуто позивачу, у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву, оскільки позивач не усунув недоліки, визначені в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року та не надав перекладу позовної заяви та доданих документів.

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» - у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів, отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Статтею 497 ІІПК України визначено, що підсудність судам України цивільних

справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. З ч. І ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Розділом ХІ ЦПК України визначено порядок провадження у справах за участю іноземних осіб.

Між Україною та Естонською Республікою, 15 лютого 1995 року підписано Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який ратифіковано 22 листопада 1995 року та який набув чинності 17 травня 1996 року (далі - Договір).

Статтею 1 Договору передбачено, що громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Це відноситься також і до юридичних осіб, які створені відповідно до законодавства однієї з Договірних Сторін.

Громадяни однієї Договірної Сторони мають право вільно і без перешкод звертатися до суду, прокуратури, нотаріату (які надалі іменуються установами юстиції ) та в інші установи другої Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні та кримінальні справи, можуть виступати в них, порушувати клопотання, подавати позови та здійснювати інші процесуальні дії на тих самих умовах, як і громадяни цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ст. 2 Договору, установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних та кримінальних справах відповідно до положень даного Договору.

Установи юстиції здійснюють правову допомогу й іншим установам, до компетенції яких відносяться справи, вказані у пункті 1 цієї статті.

Інші установи, до компетенції яких відносяться справи, вказані у пункті 1 цієї статті, надсилають прохання про правову допомогу через установи юстиції.

Положеннями ст. ст. 4, 5 Договору встановлено, що при здійсненні правової допомоги установи Договірних Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Державну Прокуратуру Естонської Республіки, якщо даним Договором не передбачено інше.

Прохання про здійснення правової допомоги та додатки до них складаються на мові запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або російську мову.

Переклад засвідчується офіційним перекладачем або нотаріусом, або посадовою особою запитуючої установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони.

Відповідно до ст. 496 ЦПК України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичним особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 498 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно ст. 499 ЦПК України, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються:

1) назва суду, що розглядає справу;

2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення, - посилання на його положення;

3) найменування справи, що розглядається;

4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, а також інші дані, необхідні для виконання доручення;

5) процесуальне становище осіб, щодо яких необхідно вчинити процесуальні дії;

6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити;

7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення.

Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що до нього додаються, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лазаренко та інші проти України» (заява № 70329/12), яке 27 вересня 2017 року набуло статусу остаточного, визнано порушення судами України пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з порушенням принципу рівності сторін внаслідок неповідомлення заявників про розгляд справи в апеляційному провадженні. Європейський суд, розглядаючи скарги заявників, вказав про необхідність використання рекомендованої письмової кореспонденції при відправленні судових документів, а також необхідність повернення до суду особою, яка відправляла документ, доказів відправлення цього документа та необхідність збереження судом цього доказу у судовій справі.

Оскільки ТОВ «Пенсіон-ЮА» не має представництва в Україні, судом першої інстанції було правомірно зобов`язано позивача надати переклад позовної заяви з додатками на естонську мову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

ТОВ «Пенсіон-ЮА» є юридичною особою Естонської Республіки, що підтверджується копією Статуту та Витягу (копія додається), а, отже, є необхідність розглядати справу у відповідності до міжнародного договору між Україною та Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який ратифіковано Верховною Радою України 22 листопада 1995 року та який набув чинності 17 травня 1996 року.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуальної: права.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки Голосіївського районного суду міста Києва та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають фактичним обставинам, апеляційний суд залишає ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -т

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар