Справа № 150/200/20
Провадження № 22-ц/801/2011/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кушнір Б. Б.
Доповідач:Береговий О. Ю.
УХВАЛА

17 вересня 2021 рокуСправа № 150/200/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за апеляційною скаргою представника моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката Гусєва Павла Володимировича на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року,

встановив:

Не погодившись із рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року представник моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Гусєв Павло Володимирович подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків, зокрема надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду.

13 вересня 2021 року представник моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Гусєв Павло Володимирович звернувся із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додав квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення 06 листопада 2020 року представник позивача не був присутній. Разом з тим, вказує, що повний текст оскаржуваного рішення був складений 13 листопада 2020 року, а направлений на адресу заявника, простою кореспонденцією, лиш 16 липня 2021 року, що є порушенням ч.ч. 5,11 ст. 272 ЦПК України. Крім того, зазначає, що оприлюднення оскаржуваного рішення в ЄДРСР раніше не свідчить про демонстрацію позивачем неготовності брати участь на всіх етапах розгляду справи.

Перевіривши доводи заяви та обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

За правилами ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Так оскаржуване рішення суду ухвалене 06 листопада 2020 року, повний текст якого складено 13 листопада 2020 року та 18 листопада 2020 року направлено на адреси учасників справи (а.с. 113), отже останнім днем подачі апеляційної скарги вважається 13 грудня 2020 року, яку скаржник подав 03 серпня 2021 року, за допомогою засобів поштового зв`язку, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Ponomaryov v. Ukraine).

Тобто, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача по справі моторне (транспортне) страхове бюро України в суді попередньої інстанції представляв Гусєв Павло Володимирович (а.с. 46).

Так, з прохальної частини поданої позовної заяви вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 просив суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін розглянути без участі представника позивача (а.с .2-4).

Відтак, позивач моторне (транспортне) страхове бюро України та його представник ОСОБА_2 , які задіяні в ході судового розгляду вказаної справи, в тому числі з урахуванням заявленого клопотання, зобов`язані були з розумним інтервалом часу самостійно цікавитись провадженням у цій справі.

Докази, які містяться в матеріалах справи про направлення копії оскаржуваного рішення суду 13 липня 2021 року за адвокатським запитом представника позивача ОСОБА_3 не спростовують можливості отримання рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року раніше вищезазначеної дати.

Додатково суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку заявника в цілому, зокрема те, що протягом періоду з моменту ухвалення 06 листопада 2020 року рішення суду першої інстанції та часу, коли заявник дізнався про його ухвалення 16 липня 2021 року, минуло понад дев`ять місяців, тобто зазначене свідчить, що заявник тривалий період часу не цікавився поданою ним позовною заявою, разом з цим подані до апеляційної скарги та клопотання про поновлення процесуального строку заяви від 12 липня 2021 року, направленої Чернівецькому районному суду Вінницької області із вимогою про вручення копії судового рішення, не свідчить про добросовісну процесуальну поведінку заявника.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 серпня 2021 року в цивільній справі № 757/39474/19-ц (провадження № 61-9739ск21).

Між тим, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не спростовують необхідність сторін, зокрема позивача моторно (транспортне) страхове бюро України та його представника адвоката Гусєва П.В. з розумним інтервалом часу самостійно цікавитись провадженням у цій справі.

Покликання представника позивача в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження на те, що судом попередньої інстанції повний текст оскаржуваного рішення було направлено простою кореспонденцією, лиш 16 липня 2021 року, що є порушенням ч.ч. 5,11 ст. 272 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджує недотримання судом попередньої інстанції вказаних вимог, під час направлення повного тексту рішення раніше вказаної дати, а саме 18 липня 2020 року (а.с. 113).

Також, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містять відомостей про обставини, які б свідчили про об`єктивні перешкоди на отримання та оскарження вказаного рішення суду в визначений законом строк, що може свідчити про можливе неналежне користування позивачем моторно (транспортне) страхове бюро України своїми процесуальними правами.

За таких обставин, вказані в клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року, наведені представником позивача, слід визнати неповажними, в зв`язку з чим стороні позивача слід звернутись до апеляційного суду із заявою про поновлення строку, в якій вказати інші підстави поважності пропущеного строку на оскарження рішення суду.

Таким чином, недоліки апеляційної скарги, які були зазначені в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року, в частині зазначення підстав поважності пропущеного строку на апеляційне оскарження, не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків апеляційної скарги частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк, раніше установлений судом (ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року) для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України суд,

ухвалив:

Визнати неповажними підстави зазначені представником моторного (транспортного) страхового бюро України адвокатом Гусєвим Павлом Володимировичем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року.

Продовжити процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги представника моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката Гусєва Павла Володимировича на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у вказаний строк апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий