Справа № 189/660/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
15.09.2021року смт. Покровське Дніпропетровської області
Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Єдаменко І. В.
за участю секретаря судового засідання Котляревської А. М..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із цивільним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується Договором дарування домоволодіння від 08.05.2015 року, реєстровий №837, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2015 року, індексний номер витягу: 37318303, номер запису про право власності: 9613577. За вказаною вище адресою зареєстрований колишній чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично з 10 березня 2020 року за даною адресою не проживає. Згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Позивачка зазначила, що оскільки відповідач ОСОБА_2 членом її сім`ї не являється, спільне господарство між ними не ведеться, то він не має права на проживання та користування житловим будинком. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 надав суду письмове клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, у тому числі, про відкладення розгляду справи, клопотань, відзиву на позов до суду не надходило. Представник третьої особи надіслав до суду листа, в якому просить провести судове засідання без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі умови у сукупності існують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановив відповідну ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується Договором дарування домоволодіння від 08.05.2015 року, реєстровий № 837 (а. с. 3-4), а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2015 року, індексний номер витягу: 37318303, номер запису про право власності: 9613577 (а. с. 5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстрований за даною адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з 10 березня 2020 року по теперішній час (а.с.6). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, то за вищезазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 (колишній чоловік), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 7). Згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано (а. с. 8-9). За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України закріплено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Серед іншого, норми статей 15, 16, 386 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , без поважних причин, тривалий час, а саме з 10 березня 2020 року по теперішній час в даному будинку не проживає . На підставі наведеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 317, 319, 383, 405 ЦК України, ст. 64, 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити у повному обсязі. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення. З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 . Третя особа: Центр надання адміністративних послуг при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області: вул. Соборна, 116, смт. Покровське Покровський район Дніпропетровська область.
Суддя І.В. Єдаменко