Справа № 289/1444/21
Номер провадження 2/289/673/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області, право на земельну частку (пай) розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки (Леніне) Ставецької (Ленінської) сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.12.1995 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області помер заповідач та після його смерті відкрилась спадщина, до якої серед іншого входить земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки (Леніне) Ставецької (Ленінської) сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала спадкодавцю, так як останній був включений до Списку громадян - співвласників СТОВ СНЦ «Поліський» за № 660, однак за життя Сертифікат не отримав.

У зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що і стало підставою його звернення до суду за захистом своїх прав.

Сторони в підготовче засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує (а.с.27), від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.25).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась у 1996 році, тобто до 01.01.2004, тому правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 534 ЦК УРСР передбачено, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" регламентовано, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 534, 548-549 ЦК УРСР, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 22.11.2001 Новомиргородським РВ УМВС України в Кіровоградській області) до Радомишльської міської ради Житомирської області (місцезнаходження: Соборний майдан, 12, м. Радомишль, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12201, ) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області право на земельну частку (пай) розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки (Леніне) Ставецької (Ленінської) сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко