Справа № 459/2722/19
Провадження № 6/459/103/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Дем`яновської Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Яковенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання головного державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьмів Х.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

встановив:

Головний державний виконавець Червоноградського МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) Кузьмів Х.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 . В обгрунтування подання зазначила, що на виконанні у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження № 62177408 з виконання виконавчого листа Червоноградського міського суду Львівської області № 459/2722/19 від 09.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.08.2017 року в розмірі 46542,32 доларів США, з яких 45000 доларів США сума позики, 1542,32 доларів - 3% річних. З посиланням на ЗУ «Про виконавче провадження» вказує, що боржник не з`являється на виклики державного виконавця, про причини неявки не повідомляє, борг погасив лише частково в розмірі 1037 доларів США, з інформації ОСОБА_3 відомо, що боржник перебуває у Республіка Польща. Вважає, що виконавцем вжито усіх заходів щодо виконання даного рішення, виконавчий документ на даний час не виконано, боржник ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо його виконання. Тому просить подання задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У звязку із неявкою сторін, відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали подання, судом встановлено наступне.

Згідно з копією виконавчого листа №459/2722/19, виданого 09.04.2020 року Червоноградським міським судом Львівської області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 01.08.2017 року в розмірі 46542,32 доларів США, з яких 45000 доларів США сума позики, 1542,32 доларів - 3% річних.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини третьої статті 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Відповідно до статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань.

Для цього державні (приватні) виконавці мають право у передбачених законом випадках звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 3 Конституції України гарантування прав і свобод людини є основним обов`язком держави.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62177408, копію якої із роз`ясненням прав та обов`язків сторін виконавчого провадження скеровано рекомендованим поштовим відправленням сторонам виконавчого провадження на поштові адреси зазначені у виконавчому документі.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

Однак, боржник ОСОБА_1 до державного виконавця не з`явився та декларацію виконавцю не подав.

Державним виконавцем, відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», скеровано запити в реєструючі органи з метою виявлення майна боржника, джерела отримання доходу та відкритих рахунків в фінансових установах.

Згідно наданих відповідей державних та інших органів, відсутня інформація стосовно отримання боржником пенсії, місця роботи та отримання доходів. Окрім цього, за боржником не зареєстровано майно та земельні ділянки.

26 травня 2020 року державним виконавцем, відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника, копію якої скеровано реєструючим органам для виконання, а боржнику для відома.

З матеріалів подання вбачається, що на неодноразові виклики державного виконавця боржник не з`являвся, причини неявок не повідомив, при виході державного виконавця на дільницю за місцем проживання боржника ніхто дверей не відчинив (акт державного виконавця від 09.09.2020 року).

В той же час, із акту державного виконавця від 22.06.2020 року встановлено, що на виклик державного виконавця з`явився дядько ОСОБА_3 , який повідомив, що ОСОБА_1 перебуває у Республіці Польща.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження боржником тричі, а саме: 13.07.2020 року, 19.08.2020 року та 16.09.2020 року здійснювалось погашення заборгованості за виконавчим документом, а саме: у липні 2020 р. у розмірі 420 доларів США; у серпні 2020 р. у розмірі 317 доларів США, у вересні 2020 року в ромірі 300 доларів США.

З відповіді Державної прикордонної служби України від 28.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

У частині 5 статті 19 цього Закону вказано, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення , допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій , за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Отже, вищенаведені обставини, а саме: обізнаність боржника про наявність рішення суду від 24.01.2020 року, про відкрите виконавче провадження, не подання декларації про доходи та майно; неявки боржника без поважних причин на виклик до державного виконавця, невиконання зобов`язань за вищевказаним виконавчим документом; не вживання належних дій по виконанню своїх обов`язків у виконавчому провадженні,на думку суду, свідчать про ухилення боржника від виконання рішенням суду, а тому, враховуючи, що вжиті виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду, виявилися безрезультатними, суд дійшов висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання його зобов`язань.

Таким чином, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України, до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №459/2722/19, виданого 09.04.2020 р. Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.08.2017 року в розмірі 46542,32 доларів США, з яких: 45000 доларів США сума позики, 1542,32 доларів - 3% річних.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.09.2021 р.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська