ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року

м.Суми

Справа №592/16666/19

Номер провадження 22-ц/816/1136/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Страшка Євгена Володимировича, Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 травня 2021 року, в складі судді Бичкова І.Г., ухвалене у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що 17 травня 2018 року близько 17 години 15 хвилин відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту Курський від вул. Реміснича, здійснюючи, шляхом виконання маневру, проїзд регульованого перехрестя в м. Суми, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку перед початком зміни напряму руху, не переконався в тому, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортним засобам, що рухались в зустрічному напрямку прямо або повертали праворуч, чим створив небезпеку для руху, що призвело до падіння мотоциклу «SHINERAY XY250GY-6B», реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням по пр-ту Курський у напрямку вул. Реміснича.

В результаті ДТП йому були спричинені тілесні ушкодження у виді: відкритого скалкового перелому лівої плечевої кістки зі зміщенням, закритого скалкового перелому третини променевої кістки зі зміщенням, післятравматичного променевого невриту зліва, травматичного шоку 1 ст., саден в ділянці обох колінних суглобів, невропатії лівого променевого нерву, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 399 від 14 червня 2018 року, проведеної в ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кваліфіковані, як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 592/7672/18.

Щодо висновку судової авто-технічної експертизи № 164/67 від 22 червня 2018 року відповідач ОСОБА_2 при керуванні вищевказаним автомобілем, порушив вимоги п.п. 10.1, 16.6, у зв`язку з чим він був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

Усі вищевикладені обставини були встановлені ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 на підставі ст. 46 КК України було закрите у зв`язку з його примиренням з винною особою і тому ОСОБА_2 був звільнений від кримінальної відповідальності (справа № 592/7672/18, провадження № 1-кп/592/514/18).

Коли він потрапив після ДТП у лікарню, то відповідач добровільно надав йому матеріальну допомогу на лікування в сумі 5000 грн, а також сплатив 20000 грн на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

Коли вищевказане кримінальне провадження було призначено до розгляду, то він ще продовжував лікування, але на той час сподівався на те, що стан його здоров`я найближчим часом покращиться та навіть не уявляв собі про те, що йому прийдеться ще неодноразово проходити курс стаціонарного лікування, перенести додаткові 4 хірургічні операції, на довгий час, якщо не назавжди, втратити працездатність та що він буде визнаний інвалідом 2 групи. На цей час лікарі запропонували йому ще одну хірургічну операцію, проведення якої ще не призначене.

Його дружина погодилась підписати розписку на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 повністю відшкодував йому заподіяну шкоду, але при цьому особа, винна в ДТП, добровільно сплатила на лікування лише 5000 грн, коли на той час на його лікування було фактично витрачено за період з 17 травня 2018 року до 01 червня 2018 року 9418,57 грн, а з 09 червня 2018 року до 18 червня 2018 року ще 3254,16 грн, а всього 12672,73 грн. З цієї суми його матеріальних збитків за вищевказаний період часу відповідачем ОСОБА_2 йому добровільно було відшкодовано лише 5000 грн, а решта збитків в сумі 7672,73 грн ще досі не відшкодовано. Він вважає, що ця сума підлягає відшкодуванню ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Звертає увагу суду на те, що як ОСОБА_2 , так і особа, яка вела з ним переговори щодо його примирення з обвинуваченим, запевнили його та його дружину в тому, що у нього не буде після закриття кримінального провадження перешкод для відшкодування шкоди страховою компанією. Всі фіскальні чеки по витратам на лікування зберігалися у нього.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідачем у ТДВ СК «Альфа-Гарант», а тому з ухвалою суду про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 він відразу звернувся до представництва відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» в м. Суми з заявою про відшкодування заподіяної йому внаслідок ДТП матеріальної шкоди та надав усі наявні у нього на той час фіскальні чеки аптек та інші платіжні документи, але відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» йому було відмовлено у такому відшкодуванні з причини того, що у відповідності до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року ОСОБА_2 повністю відшкодував йому завдані збитки.

У зв`язку з цим він оскаржив вищевказану ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, але апеляційна інстанція його апеляційну скаргу не задовольнила та йому було запропоновано звернутися до суду з цивільним позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, якщо його витрати на лікування будуть перевищувати сплачену йому відповідачем суму коштів та будуть продовжуватись його моральні страждання.

Виходячи з того, що його лікування продовжувалось, в листопаді 2018 року він був визнаний інвалідом 2 групи, що підтверджується копією довідки про інвалідність, а також виписками з історії його хвороби, то він продовжував нести все нові та нові витрати на лікування, а тому він повторно був вимушений звернутися з письмовою заявою до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» та приклав до заяви всі наявні у нього чеки, що підтверджується копією його заяви та копіями фіскальних чеків, які додаються на загальну суму 50067,73 грн. Ці додаткові витрати на лікування наслідків ДТП він поніс після закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , що підтверджується датами цих фіскальних чеків.

На його звернення 26 квітня 2019 року відповідач надав йому відповідь, посилаючись на ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відмовив у задоволенні його вимог щодо страхового відшкодування, понесених ним витрат на лікування. У відповіді знову було вказано про те, що у відповідності до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року ОСОБА_2 відшкодував завдані йому збитки повністю.

Він вважає таку відмову незаконною та такою, що порушує його права на відшкодування шкоди, заподіяної з вини відповідача ОСОБА_2 , тому що суд констатував факт відшкодування ОСОБА_2 збитків лише станом на 09 липня 2018 року, а йому довелося лікуватися після закриття кримінального провадження та таке лікування продовжується по цей час і буде продовжуватись надалі, а крім того буде проведено в майбутньому додаткове оперативне втручання. Після 09 липня 2018 року він на своє лікування поніс витрати у сумі 50067,73 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків, які додаються. Оригінали цих фіскальних чеків зберігаються у нього.

Так, в період часу з 01 серпня 2018 року по 14 серпня 2018 року він проходив курс стаціонарного лікування в Центральній міській клінічній лікарні № 1 та витратив на лікування 5016,97 грн. В період часу з 29 січня 2019 року до 08 лютого 2019 року він проходив курс стаціонарного лікування в Центральній міській клінічній лікарні № 1 та витратив на лікування 5419,48 грн. В період часу з 20 лютого 2019 року до 05 березня 2019 року він проходив курс стаціонарного лікування в Центральній міській клінічній лікарні № 1 та витратив на лікування 25432,78 грн. В період часу з 20 вересня 2019 року до 27 вересня 2019 року він проходив курс стаціонарного лікування в Центральній міській клінічній лікарні № 1 та витратив на лікування 1850,76 грн, а всього за період часу з 10 липня 2018 року до теперішнього часу ним на лікування наслідків ДТП було витрачено 50067,73 грн і ці збитки підлягають стягненню з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант».

З урахуванням невідшкодованої йому матеріальної шкоди за період часу до 09 липня 2018 року в сумі 7672,73 грн загальна сума матеріальної шкоди, яка не відшкодована за умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 складає 57740,46 грн і ця шкода повинна бути відшкодована за рахунок відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант».

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 застрахував свою цивільну відповідальність при настанні страхового випадку, як це передбачено ст. 1194 ЦК України, він не повинен відшкодовувати заподіяну матеріальну шкоду, якщо її розмір не перевищує передбаченої договором страхування суми.

Його матеріальні претензії до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» не перевищують суми страхового відшкодування, а тому матеріальну шкоду повинна йому відшкодувати саме страхова компанія.

Що стосується розміру заподіяної йому моральної шкоди, то цю шкоду, виходячи з принципів розумності та справедливості за весь період, який минув з часу дорожньо-транспортної події, він оцінює в розмірі 100000 грн. У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 до 09 липня 2018 року добровільно відшкодував йому 20000 грн моральної шкоди, то за цим позовом він просив суд стягнути з відповідача на його користь 80000 грн (100000 грн 20000 грн = 80000 грн).

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просив: стягнути на його користь з ТДВ СК «Альфа-Гарант» 57740,46 грн заподіяної матеріальної шкоди; стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 , суму в розмірі 80000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 57740,46 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Страшок Є.В., ТДВ СК «Альфа-Гарант» подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Страшок Є.В., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні вимог, що стосуються компенсації моральної шкоди.

Зазначається в скарзі, що беручи до уваги добровільне та з власної ініціативи відшкодування ОСОБА_1 , завданих ОСОБА_2 збитків, добровільну згоду позивача та його дружини на вид та розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивач вимагає ще одного матеріального відшкодування, завданої моральної шкоди на свою користь зі спливом достатнього терміну часу. В такій ситуації ОСОБА_2 почуває себе не захищеним, оскільки здійснивши зі свого боку всі необхідні дії по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди позивачу, він змушений ще раз здійснити додаткове відшкодування, яке при цьому є фактично не підйомним для нього.

В апеляційній скарзі ТДВ СК «Альфа Гарант», посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог ТДВ СК «Альфа Гарант» та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги до ТДВ СК «Альфа Гарант» в розмірі 21 839,93 грн, а в іншій частині відмовити в задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «Альфа Гарант».

Апеляційна скарга мотивована тим, що товариство відповідно до вимог чинного законодавства відшкодовує виключно вартість лікарських засобів, використаних для лікування травм потерпілого, а не супутніх хронічних хвороб.

Вважає, що позивачем не надано відповідних медичних документів в підтвердження необхідності придбання для лікування травм лікарських засобів на суму 35 900,53 грн.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Страшка Є.В., ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якому просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Страшка Євгена Володимировича про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки явка сторін до апеляційного суду не є обов`язковою, позиція відповідача є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Маслової О.Є., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року у справі № 592/7672/18, провадження № 1-кп/592/514/18 було встановлено, що відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за те, що він 17 травня 2018 року близько 17 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Курський від вул. Реміснича, здійснюючи, шляхом виконання маневру повороту вліво на вул. Л. Українки, проїзд регульованого перехрестя в місті Суми, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, чим створив небезпеку для руху, що призвело до падіння мотоциклу «SHINERAY XY250GY-6B», н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по пр. Курський у напрямку вул. Реміснича в порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху.

У результаті дорожньо-транспортної події потерпілому ОСОБА_1 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «Відкритий (11-Б тип) скалковий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням. Закритий скалковий перелом третини променевої кістки зі зміщенням. Після травматичний променевий неврит зліва. Травматичний шок 1 ст. Садна в ділянці обох колінних суглобів, невропатія лівого променевого нерву», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 399 від 14 червня 2018 року, проведеної в ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 164/67 від 22 червня 2018 року водій ОСОБА_2 при керуванні автомобілем «ВАЗ-2101», д.н. НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року у цій же справі було постановлено закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 на підставі ст. 46, ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, звільнивши його від кримінальної відповідальності. Ухвала набрала законної сили 21 грудня 2018 року (а.с. 8).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року залишено без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 без задоволення. Ухвала набрала законної сили 21 грудня 2018 року (а. с. 9, 10).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/0557080, укладеному 30 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ СК «Альфа-Гарант» страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200000 грн, а тому місцевий дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягнув з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 57740,46 грн.

Крім того, суд першої інстанції виходив з доведеності факту заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди та понесення витрат на лікування. Стягуючи з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 80000 грн, суд врахував вимоги розумності, виваженості і справедливості, виходив із ступеня вини водія, який скоїв злочин внаслідок порушення Правил дорожнього руху, а також тяжкості отриманих ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (із змінами і доповненнями) передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (із змінами і доповненнями) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зі змісту полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/0557080, укладеного 30 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ СК «Альфа-Гарант» вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200000 грн, за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн. (т. 1 а. с. 157, 161, 184) .

Місцевий суд зазаначив, що згідно полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/0557080, укладеному 30 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ СК «Альфа-Гарант» страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200000 грн, а тому колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, який обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ТОВ СК «Альфа Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 , заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 57740,46 грн.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) , яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Місцевий суд зазначив, що в психіці ОСОБА_1 вбачається наявність негативних змін, обумовлених продуктивною дією причини, в якості якої виступає спричинення йому тілесних ушкоджень на виробництві, внаслідок нещасного випадку. Ця ситуація призвела до проблематизації життя ОСОБА_1 , наповнила його стресогенними чинниками в важливих сферах його життєдіяльності. Вказаний механізм став ведучим у формуванні моральних страждань та розвитку моральної травматизації, що завдало моральної шкоди позивачу.

Чинники умов, що сприяють дії причини по формуванню моральних страждань ОСОБА_1 , а саме: - надто важкий стан здоров`я ОСОБА_1 безпосередньо після дорожньо-транспортної події; - погіршення стану здоров`я та проведення великої кількості операцій, інвалідизація ОСОБА_1 та необхідність проведення подальшого лікування; - вимушене припинення професійної діяльності; - низький реабілітаційний потенціал ОСОБА_1 , - не в повній мірі здоровий психологічний мікроклімат в сім`ї та прагнення бажаної повноцінної підтримки з боку дружини, рідної сестри-двійні, є винятковими для особистості, беручи до уваги тяжкість отриманих травм, ситуація майже не має розв`язання, порушення активного соціального функціонування особистості носить глобальний, безповоротній характер та не може відновитися у повній мірі. Навіть за умови проведення додаткових хірургічних операцій лівої руки, не можна очікувати повноцінного одужання ОСОБА_1 та повернення його життя в звичайне русло.

Крім того, має місце деформація індивідуальних особливостей ОСОБА_1 : - підвищена психологічна напруженість; - значні труднощі адаптації; - ситуативна невпевненість в собі, ситуативна агресія та підвищення збуджуваності, ситуативна закритість в міжособистісних контактах; - підвищена сензитивність (загострена чутливість до впливу середовища); - порушення звичайного врівноваженого соціального, професійного та життєвого статусу.

Вирішуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , судом були враховані обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, тому прийшов до висновку, що стягненню підлягає шкода в розмірі 80000 грн, врахувавши принципи розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Страшка Є.В.

Не спростовують висновків суду і доводи апеляційної скарги ТДВ СК «Альфа-Гарант» про те, що позивачем не надано відповідних медичних документів в підтвердження необхідності придбання для лікування травм лікарських засобів на суму 35 900,53 грн.

Так, з копій фіскальних чеків, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що вони відповідають призначенням лікарів в період перебування на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні медичного закладу, які відображені у досліджених місцевим судом історіях хвороб позивача. Доказів про те, що частина препаратів та наборів, зокрема набір для проведення хірургічного лікування на суму 6500 грн, були надані позивачу безкоштовно за рахунок держави апелянтом не надано.

Апелянтом також не спростовано те, що від отриманих під час ДТП травм позивач перебував в шоковому стані, а тому саме стресова ситуація вплинула на показник цукру в крові, що викликало необхідність призначення ОСОБА_1 медичних препаратів, які він раніше не приймав і не потребував. Крім того, отримані травми вплинули на показники артеріального тиску, що також викликало необхідність призначати препарати від гіпертонії. Кремгель мазь бегаметазон був призначений позивачу у зв`язку з тим, що його лікування антибіотиками викликало сильне почервоніння шкіри та страшний зуд, в тому числі і в ротовій порожнині, що додатково потребувало лікування нокспреєм та аміларомом. Від призначених ОСОБА_1 . доз антибіотиків у нього стали закисати очі, а тому йому був призначений препарат оксомістін.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки під час вирішення справи правильно застосовано до даних правовідносин норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом першим частини першої ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданих апеляційних скарг, виходячи з меж їх доводів, відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, виходячи із розміру заявлених вимог, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Страшка Євгена Володимировича, Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С С. Ткачук