Справа № 182/3376/21
Провадження № 2/0182/2136/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.09.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Багрової А.Г., за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянув у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся з позовом та просить суд зменшити розмір аліментів стягнутих на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку(доходу) щомісяця на 1/8 частину, оскільки в нього на утриманні перебуває дружина ОСОБА_4 , яка не працює у зв`язку з доглядом за дитиною, а також малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також з ним на даний час проживає батько та знаходиться на його повному утриманні, оскільки є інвалідом першої А групи безстроково з 28.04.2021 року, потребує постійного догляду та допомоги. Тому на даний час визначений судом розмір аліментів в розмірі ј частина від доходу складає значну для нього суму і становить його у скрутне матеріальне становище.

Відповідач відзив на позов не подавала.

Інших заяв по суті справи учасники справи суду не подавали.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року по справі відкрито провадження по справі та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження(а.с.21)

Ухвалою суду від 14.07.2021 року судом витребувано відомості про доходи сторін (а.с.22)

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовної заяви наполягав.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки розмір аліментів на утримання їхнього сина, які просить визначити позивач, дуже маленький.

Судом встановлено.

Відповідно до статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.08.2017 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с.5) В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року з позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частина заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.04.2021 року і до повноліття дитини (а.с.12)

Позивач працює, щомісячно отримує офіційні доходи (а.с. 45).

Як встановлено вище, позивач має обов`язок утримувати малолітнього сина ОСОБА_3 та сплачує аліменти в розмірі 1/4 частина від заробітку та доходів , на утриманні позивача також перебувають дружина, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною та малолітня донька ОСОБА_7 . Також позивач утримує непрацездатного батька ОСОБА_8 , який є інвалідом першої А групи безстроково з 28.04.2021 року, потребує постійного догляду та допомоги і на даний час постійно проживає разом з позивачем(а.с.8-11,13,55).

Таким чином, сплата аліментів в розмірі 1/4 частина від заробітку позивача на місяць на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає для нього надмірний тягар, а тому через наявність зобов`язань по утриманню малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружини, яка не працює у зв`язку з доглядом за дитиною, непрацездатного батька інваліда, позивач не може сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Отже , наявні всі підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч.2 ст.182СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позивач просить суд з урахуванням зміни його сімейного та матеріального стану визначити розмір аліментів в розмірі 1/8 частини від його заробітку та доходів, при цьому будь-яких обґрунтувань для зменшення судом розміру аліментів на утримання сина саме до 1/8 частини від його заробітку позивач не навів.

Разом з тим, з врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов потрібно задовольнити частково та зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 частини заробітку та доходів до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки таке зменшення поліпшить майнове становище позивача, забезпечить рівність прав дітей на належне забезпечення з боку батька, належну турботу про непрацездатного батька позивача, який є інвалідом і потребує постійного стороннього догляду, а законні права та інтереси позивача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Отже, суд зазначає, що інші доводи сторін , які вказані в заявах по суті справи та щодо яких надані письмові докази не беруться до уваги, оскільки вони не мають правового значення для вирішення даного спору.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 182,192 СК України, ст.10-13,76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих на підставі судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року по справі № 182/2185/21.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я одержувача законного представника - матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 16.09.2021 року.

Дані про учасників справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: А. Г. Багрова