Ухвала

08 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 438/592/17

провадження № 61-610св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Світлана Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 ,

розглянувши заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Світлана Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 , про визнання недійним договору про розірвання іпотечного договору та застосування наслідків недійсності правочину за касаційними скаргами ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - адвоката Кушніра Олександра Петровича на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило: визнати недійсним договір про розірвання іпотечного договору № 788-Ф/908-Ф/ІП-1, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» (далі - ЗАТ «ТАС-Інвестбанк») та ОСОБА_1 , посвідченого 31 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С. М. за реєстровим № 6937, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1 та посвідчено 02 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С. М. за реєстровим № 866; визнати ПАТ «Дельта Банк» іпотекодержателем з 31 жовтня 2007 року за іпотечним договором № 788-Ф/908-Ф/ІП-1, укладеним між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» і ОСОБА_1 , посвідченим 31 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С. М. за реєстровим № 6937; скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: про припинення іпотеки № 6193940 від 02 липня 2014 року 14:32:22, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14157305 від 02 липня 2014 року 14:34:14; про припинення обтяження № 6194211 від 02 липня 2014 року 14:41:45, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14157865 від 02 липня 2014 року 14:43:39.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 15 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 березня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Постановлено застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Визнано ПАТ «Дельта Банк» іпотекодержателем з 31 жовтня 2007 року за іпотечним договором № 788-Ф/908-Ф/ІП-1, укладеним між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» і ОСОБА_1 , посвідченим 31 жовтня 2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С. М. за реєстровим № 6937. Постановлено скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: запис про припинення іпотеки № 6193940 від 02 липня 2014 року 14:32:22, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14157305 від 02 липня 2014 року 14:34:14; запис про припинення обтяження № 6194211 від 02 липня 2014 року 14:41:45, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14157865 від 02 липня 2014 року 14:43:39. В решті позовних вимог відмовлено.

13 січня 2021 року ОСОБА_3 , а 27 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кушнір О. П. подали до Верховного Суду касаційні скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, в яких, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 березня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року та витребувано матеріали справи з Бориславського міського суду Львівської області. В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення дії та зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кушніра О. П. на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року.

08 лютого 2021 року справа № 438/592/17 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

30 серпня 2021 року ОСОБА_3 , а 02 вересня 2021 року - ОСОБА_1 подали засобами поштового зв`язку заяви, в яких просять відвести суддів Верховного Суду: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. на підставі пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), посилаючись на те, що в них є сумніви щодо неупередженості та об`єктивності цих суддів, так як ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від 26 січня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення дії та зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року. Крім того, суддя Стрільчук В. А. входить до складу колегії суддів з розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» (далі - ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо») на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі № 354/397/17 за позовом ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про розірвання іпотечного договору та застосування наслідків недійсності правочину. У вказаній справі за аналогічних обставин ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М. від 03 серпня 2021 року було задоволено клопотання ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та зупинено дію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2021 року до закінчення касаційного провадження. Окрім наведеного, у заяві про відвід ОСОБА_1 також послалася на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. від 25 травня 2021 року у справі № 759/4755/19 було задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та залучено його як правонаступника позивача - ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак таке судове рішення суперечить ухвалам Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року та від 30 вересня 2020 року у справі № 759/4755/19, якими було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про заміну сторони у справі правонаступником.

Заяви про відвід є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною третьою статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Зі змісту заяв вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заявили відвід суддям Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. виключно у зв`язку з їх незгодою з процесуальними рішеннями, ухваленими цими суддями Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в цій справі та справах №№ 354/397/17, № 759/4755/19, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

При цьому ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2021 року містить мотиви, з яких суд виходив, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження в цій справі, та обґрунтування висновків щодо заявленого ОСОБА_3 клопотання про зупинення дії та зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року.

Крім того, судові рішення, прийняті Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М. від 03 серпня 2021 року у справі № 354/397/17 та Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. від 25 травня 2021 року у справі № 759/4755/19, були ухвалені за інших фактичних обставин та на підставі поданих сторонами доказів.

Незгода сторони з процесуальним рішенням суду, що прийняте в межах його повноважень, в силу вищенаведених положень статті 36 ЦПК України, не може бути підставою для його відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з частиною другою та абзацом 1 частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки обставини, викладені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у заявах про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., не свідчать про існування передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для відводу, то вказані заяви необхідно визнати необґрунтованими.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. визнати необґрунтованими.

Заяви про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. М. Фаловська
Судді:В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук