ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6734/21 Справа № 202/814/21 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ажмякова Романа Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року по справі за скаргою ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та скасування постанов державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, стягувач: ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та скасування постанов державного виконавця.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні в Індустріальному ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) перебуває виконавчий лист № 202/6482/17 від 21.08.2019 року, який видав Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 69 479,52 грн. Під час виконавчого провадження державним виконавцем було прийнято постанову, якою на його банківський рахунок № НОМЕР_1 накладено арешт. Зазначений рахунок призначений для виплати заробітної плати, а тому рішення державного виконавця є неправомірним. Також зазначив, що на виконанні в Індустріальному ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) перебуває виконавчий лист № 202/1729/20, про стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця. Звертав увагу суду, що державний виконавець не може стягувати більше ніж 50 % його доходу, а тому звернення стягнення на його заробітну плату в рамках виконавчого провадження № 59912993 є незаконним.

У зв`язку з викладеним, скаржник просив суд, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михайленко Ю.В., яка полягає у невчиненні дій щодо зняття арешту, накладеного постановою від 03.12.2020 року, з частини коштів призначених для виплати заробітної плати та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову в частині накладення арешту на кошти призначені для виплати заробітної плати на рахунку боржника № НОМЕР_1 у банківській установі АТ «УКРСИББАНК»; визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михайленко Ю.В., які полягають у стягненні за рахунок заробітної плати (доходу) грошових коштів на користь ОСОБА_1 у ВП № 59912993, у розмірі, який перевищує 50% від отримуваної ОСОБА_2 заробітної плати.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року cкаргу Даніліна С.С., стягувач: ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та скасування постанов державного виконавця, задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михайленко Ю.В., яка полягає у невчиненні дій щодо зняття арешту, накладеного постановою від 03.12.2020 року, з частини коштів призначених для виплати заробітної плати та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову в частині накладення арешту на кошти призначені для виплати заробітної плати на рахунку боржника № НОМЕР_1 у банківській установі АТ «УКРСИББАНК».

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михайленко Ю.В., які полягають у стягненні за рахунок заробітної плати (доходу) грошових коштів на користь ОСОБА_1 у ВП № 59912993, у розмірі, який перевищує 50% від отримуваної ОСОБА_2 заробітної плати.

Не погодившись з такою ухвалою суду, адвокат Ажмяков Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог скаржника, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) від 29.08.2019 року відкрито виконавче провадження № 59912993.

Постановою від 03.12.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Відповідно до листа АТ «Укрсиббанк» від 10.02.2021 року вих. № 11/10875 на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 було накладено арешт на підставі постанови від 03.12.2020 року. Зазначений картковий рахунок призначений для зарахування заробітної плати та виплат прирівняних до неї.

ОСОБА_2 звернувся до Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) із заявою про зняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 та надав виписку за зазначеним картковим рахунком, що підтверджується заявою від 16.12.2020 року.

Також в провадженні Дніпровського РВДВС Південно-Східного МРУМЮ (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 63926484 з виконання виконавчого листа № 202/1729/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Постановою державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) від 29.03.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 в розмірі 20 % з його доходів. Загальний розмір усіх відрахувань з доходів ОСОБА_2 складає 70 %.

Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_2 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_2 16.12.2020 року надав державному виконавцю документи на підтвердження того, що його рахунок, на який було накладено арешт, має спеціальний режим використання, а тому бездіяльність державного виконавця в частині незняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 є неправомірною, а також з того, що загальний розмір усіх відрахувань з доходів ОСОБА_2 складає 70 %, що не відповідає вимогам ЗУ Про виконавче провадження та відповідно є порушенням прав боржника.

Доводи апеляційної скарги адвоката Ажмякова Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення скарги та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ажмякова Романа Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко