Справа №751/111/21
Провадження №2/751/459/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, -

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розмірів аліментів з 3 500 грн до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.02.2020 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі 3 500 грн. Зазначає, що вказану суму аліментів сплачувати не має можливості, оскільки не працює та не має заробітку, проживає з батьком, який має важку захворюваність, рак легенів 4-ї стадії, а також від іншого шлюбу має дитину, на яку теж сплачує аліменти. У зв`язку з цим, посилаючись на ст. 192 СК України, просить зменшити їх розмір.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою суду від 05.03.2021 року відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Від відповідача, у встановлений судом строк, надійшов відзив на позовну заяву (а.с.27-29), відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Зазначає, що згідно чинного законодавства платник аліментів не може вимагати зміни способу їх стягнення. Його правові можливості обмежуються правом вимагати зменшення розміру аліментів у межах обраного одержувачем способу їх стягнення. Крім цього, посилання позивача на наявність іншої дитини від іншого шлюбу і оплата на утримання даної дитини аліментів не є безумовною підставою зменшення аліментів. До того ж, не надано жодних доказів сплати аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу. Перебування на утриманні платника аліментів непрацездатних батьків не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.

Учасники справи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.02.2020 року змінено розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.04.2018; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-4).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , останній з 03.10.2016 року не працює (а.с.5).

Відповідно до довідки Володимирівського старостинського округу №15 до складу якого входить Ільмівська сільська рада від 24 грудня 2020 року №276, ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 (а.с.8).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду на сина ОСОБА_6 , шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від його доходу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі зміною способу стягнення аліментів.

Стаття 192 СК України, на яку посилається позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, зокрема, таких як: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я.

При цьому право вибору та ініціювання зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) має винятково стягувач аліментів.

Згідно правового висновку, зробленого в Постанові Верховного Суду від 16.10.2019 (справа №664/2746/17), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів змінюється лише за позовом одержувача аліментів.

Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у твердій грошовій сумі, а не у частці від його доходу, тому він правом змінити спосіб їх стягнення не наділений. Таке положення ч. 3 ст. 181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також особи, з якою дитина проживає.

Статтею 13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення належить виключно одержувачу аліментів та за його вибором, а не платнику аліментів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому, слід зазначити, що звертаючись до суду про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення його матеріального стану, відсутність працевлаштування, проживання з батьками, які не працюють, а також наявності у нього на утриманні ще однієї дитини, на яку сплачує аліменти.

Проте, в порушення ст. 81 ЦПК України, ним не надано суду доказів, які в розумінні ст. 77-80 ЦПК України є належними, допустимими та достатніми, і які б підтверджували вказані обставини, зокрема, рішення суду, яким стягнуто з нього аліменти на іншу дитину.

V. Розподіл судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 1-18, 141, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.180-184, 191, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2021 року.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко