Дата документу 06.12.2021 Справа № 2-1110/08
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 2-1110/08 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/807/4029/21
У Х В А Л А

06 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Кримської О.М.,

суддів Гончар М.С., Маловічко С.В.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року у справі

за позовом ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, ДКП «Бюро обміну житлової площі» виконкому Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання права користування жилим приміщенням,

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 (треті особи - ОСОБА_4 , Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської Ради, ДКП «Бюро обміну житлової площі» виконкому Запорізької міської ради, виконавчий комітет Запорізької міської ради) про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним,

за зустрічним позовом ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним,

за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2005 року ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, ДКП «Бюро обміну житлової площі» виконкому Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання права користування жилим приміщенням.

У грудні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 (треті особи - ОСОБА_4 , Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської Ради, ДКП «Бюро обміну житлової площі» виконкому Запорізької міської ради, виконавчий комітет Запорізької міської ради) про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним.

У лютому 2008 року ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним.

У лютому 2008 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ДКП «Бюро обміну житлової площі» територіальної громади м. Запоріжжя, треті особи: Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської ради, Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради, приватний нотаріус Чорний В. Г., приватний нотаріус Бургазли І. І. про визнання обміну недійсним.

Зазначені позови об`єднані в одне провадження ухвалами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2008 року (т. 3 а. с. 42) та від 16 травня 2008 року (т. 2 а. с. 88).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року позов ОСОБА_2 , що в діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, ДКП «Бюро обміну житлової площі» виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання права користування жилим приміщенням задоволено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_4 , Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської ради, Виконавчий комітет Запорізької міської ради, ДКП «Бюро обміну житлової площі» про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ДКП «Бюро обміну житлової площі» територіальної громади м. Запоріжжя, треті особи: Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської ради, Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради, приватний нотаріус Чорний В. Г., приватний нотаріус Бургазли І. І. про визнання обміну недійсним задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ДКП «Бюро обміну житлової площі» територіальної громади м. Запоріжжя, треті особи: Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської ради, Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради, приватний нотаріус Чорний В. Г., приватний нотаріус Бургазли І. І. про визнання обміну недійсним задоволено частково.

Визнано недійсним:

- обмін двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 від 20 липня 2004 року, згідно з яким ОСОБА_4 передала ОСОБА_8 державну двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- обмінний ордер № 618, виданий 30 липня 2004 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_1 ;

- свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане 18 лютого 2005 року Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 ;

- договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 30 липня 2004 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Запорізької області Чорним В. Г. за № 4778;

- договір дарування 2/3 часток квартири АДРЕСА_2 від 23 листопада 2004 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Запорізької області Бургазли І. І. за № 5473.

Приведено сторони у первісний стан.

Визнано:

- за ОСОБА_5 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ;

- за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження в цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року ухвалу Запорізького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року було скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях текст, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з п.13 ч. 1 розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами на судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до 15 грудня 2017 року, судом апеляційної інстанції перевіряється дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, строків на апеляційне оскарження встановлених ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції від 16.06.2007, що діяла на час ухвалення рішення, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 295 ЦПК України апеляційна в редакції від 16.06.2007, що діяла на час ухвалення рішення, скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Встановлено, що апеляційна скарга подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, встановлених статтею 294 ЦПК України, в редакції від 16.06.2007, яка діяла на час ухвалення рішення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2021 року було залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року у цій справі та надано відповідний строк для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення.

30 листопада 2021 року до Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_11 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої, серед іншого, долучено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтовано тим, що апелянт будучи малолітньою участі у розгляді справи не приймала і її представника (саме малолітньої) до участі у справі у встановленому порядку не залучалось.

Копія рішення суду від 22.06.2008 їй не надсилалась про обставини його оформлення проголошення та виготовлення заявник не була обізнана, а отримавши його копію 20.01.2021 в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя подала апеляційну скаргу 01.02.2021.

Вважає апеляційну скаргу поданою вчасно оскільки така скарга на рішення суду від 22.06.2008 направлена нею засобами поштового зв`язку - рекомендованим листом Р.№ 950 від 01.02.2021 (в перший робочий день - понеділок) в редакції від 27.01.2021. Підтвердженням на думку заявника своєчасного направлення апеляційної скарги є також рекомендований лист № 515 Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2021 яким підтверджено, що на адресу суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 та Акт «про втрату документів від 04.02.2021.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

Як вбачається зі змісту положень ст. 294, 295 ЦПК України в редакції від 16.06.2007, що діяла на час ухвалення рішення, початок перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду відраховується від дня проголошення судового рішення та не пов`язувався процесуальним законом із датою отриманням стороною повного тексту рішення суду.

Таким чином посилання апелянта ОСОБА_1 на отримання нею рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року лише 20 січня 2021 року, не має процесуального значення для початку відрахування строків на апеляційне оскарження, який в даному випадку повинен рахуватись від дати ухвалення оскаржуваного рішення, тобто від 27 червня 2008 року.

За вказаних обставин направлення ОСОБА_1 апеляційної скарги на вказане рішення в межах десятиденного строку від дати отримання його копії, не може бути розцінене як належне дотриманням апелянтом процесуальних строків визначених ст. 294 ЦПК України в редакції від 16.06.2007, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення.

Щодо посилань ОСОБА_1 на ті обставини, що вона будучи малолітньою особою участі у справі не приймала слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Як передбачено ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала процесуальний статус відповідача у цій справі, однак, оскільки станом на час звернення з позовом до суду першої інстанції (2005 рік) вона була малолітньою особою, її законним представником виступав її батько - ОСОБА_7 . (т.1 а.с. 3; т.2 а.с.1).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського РУЮ Запорізької області 30 липня 2003 року, вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є: батько - ОСОБА_7 ; мати - ОСОБА_5 .(т.3 а.с. 34).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , звертались до суду з зустрічним позовом про визнання обміну недійсним. (т.3 а.с. 30-38).

В березні 2008 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , звернулись до суду з заявою, в якій просили суд розглядати справу у їхню відсутність та задовольнити первісний і зустрічний позови у повному обсязі. (т.3 а.с. 52).

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

З матеріалів справи вбачається, що до участі у справі були залучені мати апелянта - ОСОБА_5 та батько - ОСОБА_7 , які в тому числі діяли і в інтересах скаржника - ОСОБА_1 .

Хоча ОСОБА_11 не погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції, а також з тим, що в її інтересах в суді першої інстанції діяв законний представник ОСОБА_7 , в своєму клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник не посилається на будь-які обставини, які перешкоджали їй оскаржити судове рішення, після того як відповідачу у 2011 році виповнилось 18 років.

Таким чином ОСОБА_1 , ставши повнолітньою, протягом більш ніж дев`яти років, судовим провадженням не цікавилась та не вживала заходів, щодо отримання копії судового рішення чи його апеляційного оскарження.

Таким чином, суд доходить висновку, що несвоєчасне оскарження рішення місцевого суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені нею, не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру.

За вказаних обставин посилання відповідача ОСОБА_1 , на поважність причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження та їх зв`язок з необізнаністю відповідача зі змістом рішення суду та неотриманням його копії, як причина для поновлення строку на подання апеляційної скарги апеляційним судом не визнаються поважними.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на підставі ст. 357 ЦПК України необхідно залишити без руху та надати строк для подання заяви із зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску процесуального строку з часу ухвалення судового рішення і до часу подання апеляційної скарги, а також підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Керуючись ст.ст. 274, 354-361, 368, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року в цій справі, наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року у цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням доказів неможливості вчинення відповідної процесуальної дії з поважних підстав.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначеної вимоги у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 4 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: М.С. Гончар

С.В. Маловічко