РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року

м. Рівне

Справа № 572/870/20

Провадження № 22-ц/4815/600/21

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить поновити його на посаді провідного інженера лісового господарства у ДП «Сарненське лісове господарство», визнавши незаконним та скасувати наказ відповідача - ДП «Сарненське лісове господарство» від 03 березня 2020 року №43-к «Про припинення трудового договору (контракту)», крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04 березня 2020 року по день поновлення на роботі.

Вимоги обґрунтовує тим, що роботодавцем, відповідно до вимог ч.2 ст.40 КЗпП України йому не було запропоновано іншої вакантної посади. Крім того, він має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, через що йому гарантовано працевлаштування. Також, ОСОБА_1 вказує, при звільненні його з посади не була отримана згода профспілкової організації на розірвання трудового договору. Вважає, що його звільнення здійснено з порушенням вимог чинного трудового законодавства, що є підставою для його поновлення на роботі.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст.40 КЗпП України, при звільненні з роботи йому не було запропоновано іншої вакантної посади та не була отримана попередня згода профспілкової організації.

Просить рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ДП «Сарненське лісове господарство» зазначив, що відповідно до письмового попередження про скорочення посади позивачеві пропонувалась посада майстра лісу для подальшого працевлаштування, від якої він відмовився, що зафіксовано в акті про відмову ОСОБА_1 від підпису повідомлення про заплановане скорочення від 02 січня 2020 року.

Посада «Старший майстер лісу» виникла 02 грудня 2019 року, в той же день на дану посаду був прийнятий працівник.

Також зазначив, що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не регулює порядок звільнення таких осіб, від так гарантії передбачені даним законом не розповсюджується на дані правовідносини.

Просить рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, ОСОБА_1 з 27 червня 1980 року працював у ДП «Сарненське лісове господарство» - з 17 лютого 1997 року на посаді провідного інженера держлісгоспу.

Наказом №399 від 21 листопада 2019 року за підписом директора ДП «Сарненське лісове господарство» у зв`язку із структурними змінами в фінансово-господарській діяльності підприємства (зменшення обсягу виробництва), було прийнято рішення про зміни в організації виробництва скороченні чисельності працівників, в тому числі, скорочено штатну одиницю апарату управління провідного інженера лісового господарства і відповідно до змін штатного розпису підприємства з 04 березня 2020 року ця посада виведена з штатного розпису.

Наказом №203-к від 20 грудня 2019 року попереджено про скорочення штатної одиниці апарату управління ДП «Сарненський лісгосп» - провідного інженера лісового господарства ОСОБА_1 (т.1 а.с. 63, 65, 66)

03 березня 2020 року наказом №43-к був звільнений з вказаної посади, у зв`язку із скороченням штату працівників (т.1 а.с. 15).

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці.

Із наказом №203-к від 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 було ознайомлено 02 січня 2020 року, про що міститься відповідна відмітка на тексті наданого суду наказу (т.1 а.с.63), в той час, як звільнення його з роботи відбулось 03 березня 2020 року. Тобто, роботодавцем було дотримано вимог ч.1 ст.49-2 КЗпП України в частині обов`язкового попередження працівника про наступне вивільнення не пізніше, аніж за два місяці.

Крім цього, статтею 49-2 КЗпП України визначено, що при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Щодо переважного права працівника на залишення на роботі, то слід зазначити, що в позивача конкуренції з іншими працівниками не існувало, оскільки скорочувалась саме та посада яку обіймав він.

Згідно до довідки №399 від 28 травня 2020 року за підписом директора та менеджера по персоналу ДП «Сарненський лісгосп» - за період з 02 січня 2020 року по 03 березня 2020 року в ДП були наявні такі вакантні посади : майстер лісу 3 одиниці (т.1 а.с. 112)

Відповідно до письмового попередження про скорочення посади позивачеві пропонувалась посада майстра лісу для подальшого працевлаштування, від якої він відмовився, що зафіксовано в акті про відмову ОСОБА_1 від підпису повідомлення про заплановане скорочення від 02 січня 2020 року, що також не заперечується позивачем (т.1 а.с.66).

Частиною 1 статті 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених в тому числі п.1 ст.40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Копія подання №634 від 21 листопада 2019 року, наданого за підписом директора ДП «Сарненський лісгосп» на ім`я голови первинної профспілкової організації ДП «Сарненський лісгосп» Галушко Л.А., підтверджує, що на вирішення вказаної профспілкової організації скеровувалось подання про надання згоди на скорочення працівників підприємства, в обґрунтування якого зазначалось про зменшення обсягів нижньоскладських робіт у 2019 році

З протоколу засідання профкому первинної профспілкової організації ДП «Сарненський лісгосп» №4 від 03 березня 2020 року, вбачається, що організацією надано згоду на скорочення чисельності штатної посадової одиниці провідного інженера лісового господарства, яку обіймає ОСОБА_1 , згідно із п.1 ст.40 КЗпП України (т. 1 а.с. 17-18,58).

Протоколом № 11 від 25 листопада 2020 року засідання профкому первинної профспілкової організації ДП «Сарненський лісгосп» було роз`яснено та підтверджено згоду на розірвання трудового договору з позивачем. (т.1 а.с. 196-199).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звільнення ОСОБА_1 проведено із дотриманням усіх вимог чинного законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими фактичними обставинами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені апелянтом судові витрати відносяться на його рахунок.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків