КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва в складі судді Колесника О.М., постановлену в м. Київ 21 травня 2021 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 ), яка належить ОСОБА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 провести відповідну перебудову належного йому житлового будинку, розташованого на земельній ділянці пл. 0,0661 га. за адресою АДРЕСА_1 ), яка повинна відповідати нормам ДБН; зобов`язати відповідача ліквідувати порушення, а саме демонтувати за власний рахунок очисні споруди каналізації, встановлені на його земельній ділянці.

В судовому засіданні 31 березня 2021 року позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про призначення судової земельно-технічної експертизи, оскільки відповідач не згоден з порушенням права позивача у користуванні його земельною ділянкою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року клопотання про призначення експертизи задоволено, у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якого поставлено питання: чи відповідає побудований будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , нормам і правилам ДБН в частині дотримання встановленої відстані від будинку ОСОБА_1 до межі земельної ділянки ОСОБА_2 і які саме правила землеустрою, містобудування були порушені під час зведення будинку АДРЕСА_1 ; які норми чинного законодавства були порушені при спорудженні септику (вигрібної ями) на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що у 2019 році ухвалою суду у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, а провадження зупинено. Позивачем не було здійснено оплату експертизи, внаслідок чого матеріали справи було повернуто, а ухвала залишена без виконання. Після повернення матеріалів справи суд не вирішував питання щодо поновлення провадження у справі, натомість двічі призначив та провів судові засідання, судова експертиза була призначена у період, коли провадження в справі було ще фактично зупинено, крім того, оскаржувану ухвалу винесено за відсутності відповідного клопотання сторони позивача.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Призначаючи експертизу в даній справі ухвалою від 21 травня 2021 року, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 1 ст. 103 ЦПК України та виходив із того, що для вирішення комплексу поставлених питань по суті предмету спору, заявлених представником позивача, необхідні спеціальні знання в земельно-технічній галузі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вважаючи, що власник сусідньої земельної ділянки - відповідач у справі ОСОБА_1 , побудував житловий будинок без дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме на відстані 0,35 м. від лінії межі їх ділянок, на якій знаходиться паркан. Водостічна труба будинку знаходиться на відстані майже 0,13 м. від їхньої межі, що стало причиною підмиття ґрунту його земельної ділянки. Також дах житлового будинку відповідача у справі побудований на кордоні земельних ділянок, що є причиною спадання снігу з даху будинку ОСОБА_1 на його земельну ділянку на відстань до 2,5 від межі, що є небезпечним для пересування на його земельній ділянці. Також відповідачем на своїй земельній ділянці споруджено септик (вигрібну яму) з порушенням санітарних, гігієнічних та будівельних норм, внаслідок чого ґрунт його земельної ділянки може бути забруднений витоками з вигрібної ями.

09 грудня 2019 року позивачем в особі представника ОСОБА_3 заявлено клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що вирішити конфлікт мирним шляхом сторонам по справі впродовж тривалого часу не вдалося, відповідач в судовому засіданні заявив, що не згоден проводити жодних експертних досліджень на своїй земельній ділянці для з`ясування питань наявності порушень чинного законодавства, що вказує про те, що самостійно провести земельно-технічну експертизу неможливо. На підставі вищевикладеного просила призначити по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі КНДІСЕ), на вирішення якої поставити питання, чи відповідає зведений будинок ОСОБА_1 вимогам ДБН, які правила землеустрою, містобудування були порушені під час зведення будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 ; які саме норми чинного законодавства були порушені при спорудженні септику (вигрібної ями) на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (а. с. 210 - 211).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, доручено її проведення експертам КНДІСЕ, та поставлено на розгляд експертів питання, чи відповідає побудований будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , нормам і правилам ДБН в частині дотримання встановленої відстані від будинку ОСОБА_1 до межі земельної ділянки ОСОБА_2 і які саме правила землеустрою, містобудування були порушені під час зведення будинку АДРЕСА_1 ; які норми чинного законодавства були порушені при спорудженні септику (вигрібної ями) на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 . На час проведення експертизи провадження в справі зупинено (а. с. 213).

На а. с. 221 знаходиться лист КНДІСЕ від 16 червня 2020 року, яким інститут просив суд погодити строк проведення експертизи у термін понад 90 календарних днів, у разі згоди суду із запропонованим строком проведення експертизи просив протягом 45 календарних днів забезпечити виконання попередньої оплати експертизи в порядку, передбаченому чинним законодавством, відповідно до рахунку, що додається і направляється на адресу платника (копія до суду).

До листа додано копію рахунку та клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а саме технічні паспорти на будинки по АДРЕСА_1 , каталоги координат поворотних точок земельних ділянок позивача та відповідача з кадастровими номерами :90:917:0015 та :90:917:0016 (а. с. 223, 224).

На а. с. 226 знаходиться телефонограма від 22 червня 2020 року, складена секретарем судового засідання Дарницького районного суду м. Києва про те, що 22 червня 2020 року позивачу та його представнику повідомлено про необхідність оплати проведення земельно-технічної експертизи, а також повідомлено про строк проведення експертизи у більший термін у зв`язку із значною завантаженістю експертної установи.

Листом від 22 червня 2020 року КНДІСЕ повідомлено Дарницьким районним судом м. Києва про надання згоди на проведення експертизи у запропоновані терміни (а. с. 227).

На а. с. 216 знаходиться лист КНДІСЕ від 22 грудня 2020 року, згідно якого 07 лютого 2020 року до інституту надійшла ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про призначення судової земельно-технічної експертизи; 16 червня 2020 року на адресу суду (копії сторонам у справі) направлено лист, в якому запропоновано погодити термін проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів, а також забезпечити виконання її попередньої оплати в порядку, передбаченому чинним законодавством, квитанція на адресу платника ОСОБА_4 (копія до суду); до листа додано клопотання експерта з проханням надати додаткову технічну документацію; станом на сьогоднішній день оплата за виконання експертизи відсутня, необхідні документи не надані, тому експертиза залишається без виконання.

Листом Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року сторони викликані в судове засідання, призначене на 31 березня 2021 року (а. с. 218).

Згідно технічного запису судового засідання від 31 березня 2021 року, представником позивача ОСОБА_3 було усно заявлено клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи з аналогічними питаннями, які вона просила поставити на розгляд експертів у клопотанні від 09 грудня 2019 року. Представник відповідача заперечував проти призначення експертизи, наводячи аргументи по суті справи та вважаючи, що висновок експертизи не надасть відповідей на спірні питання і не сприятиме вирішенню справи по суті (а. с. 234).

Для ознайомлення представника відповідача з матеріалами справи і надання стороні відповідача можливості запропонувати власні питання на вирішення експертизи в судовому засіданні оголошено перерву до 21 травня 2021 року (а. с. 234 - 235).

В судовому засіданні 21 травня 2021 року представником відповідача суду надано лист КНДІСЕ від 20 травня 2021 року на запит ОСОБА_1 про те, що станом на 20 травня 2021 року оплата за експертизу по справі № 753/18729/16-ц не надійшла, і з цих підстав представник відповідача заперечив проти призначення судової експертизи, вважаючи, що позивач навмисно ухиляється від її оплати (а. с. 231, 232).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, доручивши її проведення експертам КНДІСЕ, та поставлено на розгляд експертів питання, чи відповідає побудований будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , нормам і правилам ДБН в частині дотримання встановленої відстані від будинку ОСОБА_1 до межі земельної ділянки ОСОБА_2 і які саме правила землеустрою, містобудування були порушені під час зведення будинку АДРЕСА_1 ; які норми чинного законодавства були порушені при спорудженні септику (вигрібної ями) на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 . На час проведення експертизи провадження в справі зупинено (а. с. 234).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 103, 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім того, відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, заяви та клопотання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сприяючи стороні позивача у реалізації його процесуальних прав, суд першої інстанції задовольнив клопотання його представника та призначив у справі судову земельно-технічну експертизу.

Доводи апеляційної скарги, що ухвалу про призначення експертизи постановлено за відсутності відповідного клопотання з боку позивача, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема технічним записом судового засідання від 31 березня 2021 року, та відхиляються апеляційним судом, оскільки клопотання про призначення експертизи заявлене представником позивача ОСОБА_5 усно, що не забороняється чинним ЦПК України.

Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - докази порушення права позивача на користування орендованого ним майна), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Апеляційний суд доходить висновку, що висновок судової земельно-технічної експертизи неможливо замінити іншими засобами доказування, що вже містяться в матеріалах справи, оскільки для правильного вирішення справи по суті спору необхідні спеціальні знання, зокрема й у землевпорядній галузі.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку доводам відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства в частині призначення експертизи без поновлення провадження у справі, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує, що дійсно ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року провадження в справі було зупинене на час проведення судової земельно-технічної експертизи, і після повернення матеріалів справи до суду питання про поновлення провадження у справі не вирішувалось.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про необхідність призначення судової земельно-технічної експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме чи були дотримані норми ДБН при будівництві будинку і надвірної споруди (вигрібної ями) на земельній ділянці відповідача, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та оскільки сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, тобто сукупність умов для призначення експертизи в даному випадку є дотриманою.

Апеляційний суд приймає до уваги, що жодною зі сторін не висловлено заперечень проти проведення судових засідань 31 березня та 21 травня 2021 року з тих підстав, що судом першої інстанції не було вирішено питання про поновлення провадження в справі.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити, чи були дотримані норми ДБН при будівництві будинку і надвірної споруди (вигрібної ями) на земельній ділянці відповідача, що входить в предмет доказування по даній справі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що заперечень по змісту самих питань, які поставлено на розгляд експертів судом, апеляційна скарга не містить і власних питань відповідачем не запропоновано.

Апеляційний суд враховує, що експертиза з такими ж питаннями була призначена ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року і відповідачем не оскаржувалась, отже він погоджувався з необхідністю її проведення, однак не була проведена з технічних причин.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що позивач навмисно ухиляється від проведення експертизи, не здійснюючи її оплату, про що відповідачем надано лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20 травня 2021 року (а. с. 231), апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року виконана не була і супровідним листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22 грудня 2020 року матеріали справи повернуто до суду.

За таких обставин, оскільки матеріали справи станом на момент направлення відповіді КНДІСЕ від 20 травня 2021 року у розпорядженні експертної установи вже не перебували, а нової експертизи судом призначено не було, доводи відповідача про навмисне ухилення позивачем від оплати експертизи до моменту її призначення є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.

Спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема технічним записом судового засідання від 31 березня 2021 року, доводи відповідача в апеляційній скарзі, що позивачу було надано судом додатковий строк для здійснення оплати експертизи до 21 травня 2021 року, оскільки із звукозапису вбачається, що перерва оголошувалась судом для ознайомлення представника відповідача з матеріалами справи і надання йому можливості запропонувати власні питання, з яких має бути проведена експертиза, проте останній такою можливістю не скористався.

Крім того, оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині ухилення позивача від проведення експертизи, апеляційний суд приймає до уваги, що до листа КНДІСЕ від 16 червня 2020 року, копія якого направлялася сторонам, додано клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а саме технічні паспорти на будинки по АДРЕСА_1 , каталоги координат поворотних точок земельних ділянок позивача та відповідача з кадастровими номерами :90:917:0015 та :90:917:0016 (а. с. 223, 224), разом із тим, відповідачем не надано доказів, що з його сторони клопотання експерта було належним чином виконане.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що покладення відповідальності за непроведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 09 грудня 2019 року, лише на сторону позивача є неприпустимим.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду і переоцінки доказів, та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2921 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.