справа № 417/1017/21
провадження №: 2/752/8907/21
У Х В А Л А

03.09.2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ФІРМА ВІАЛ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Марківського районного суду Луганської області із позовом до Приватного підприємства «ФІРМА ВІАЛ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 09.08.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ФІРМА ВІАЛ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним передано до Голосіївського районного суду м. Києва.

У вересні 2021 року вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя вважає необхідним позовну заяву залишити без руху, виходячи з наступного.

Разом з поданням позовної заяви позивач подав клопотання про відстрочення від сплати судового збору, подане клопотання обґрунтовує тим, що станом на 05.08.2021 року позивач перебуває у скрутному фінансовому становищі, тому не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 вказаного Закону, є урахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов, визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона не має можливості сплатити судовий збір, а тому в даному випадку, зважаючи на вищенаведені положення цивільного процесуального законодавства України, а також враховуючи положення Закону України «Про судовий збір», суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про відстрочення від сплати судового збору.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» або надати докази, які б свідчили про звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до п. 8. ч. 3. ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позов це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Позов як складне явище має декілька елементів, до яких відносяться: предмет, підстава, зміст. Предмет позову це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов. Зміст це частина позову, яка відображає звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспореного чи невизнаного права.

Значення елементів позову полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до ст. 13 ЦПК розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Позивач просить ухвалити рішення, на підставі якого визнати недійсним договір купівлі-продажу напівпричіпу (паливоцистерни), модель, 20, марка ППЦ, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) №VIN- НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладений 20 червня 2013 року між ОСОБА_2 та приватним підприємством «ФІРМА ВІАЛ»; визнати за ОСОБА_2 , право власності на транспортний засіб - напівпричіп (паливоцистерна), модель 20, марка ППЦ, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) №VIN- НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Разом з цим, в матеріалах позовної заяви немає копії договору купівлі-продажу напівпричіпу (паливоцистерни), модель, 20, марка ППЦ, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) №VIN- НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладений 20 червня 2013 року між ОСОБА_2 та приватним підприємством «ФІРМА ВІАЛ» та інших доказів, які б підтверджували обставини викладені у позовній заяві.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Недоліки необхідно усунути шляхом: надання доказів, що підтверджують сплату судового збору за заявлені вимоги у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», або надання доказів, які б свідчили про звільнення позивача від сплати судового збору, також необхідно додати до позовної заяви документи, які підтверджують викладені обставини справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ФІРМА ВІАЛ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Мазур