Справа №: 760/6124/21
провадження №: 2/398/1573/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" вересня 2021 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретарів судового засідання Замкової Ю.С., Хілевич Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості,

з участю:

відповідача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням уточнення позовних вимог в частині анкетних даних відповідача ОСОБА_1 , про солідарне стягнення з відповідачів суму боргу у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 108 283 грн. 16 коп. та три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 57 205 грн. 19 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №002-2900/756-0545, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 98730 швейцарських франків, зі сплатою відсотків в розмірі 28,35% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строки та розмірах, встановлених графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 10.11.2037 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 29.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений договір поруки «002-2900/756-0545-Р/1, відповідно до п.1.4 якого відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19.08.2011 року по справі №2-4307/11, яке набрало законної сили 15.11.2011 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 780 465 грн. 81 коп. За розрахунком заборгованості станом на 01.02.2021 року в рахунок сплати заборгованості за рішенням суду відповідачами сплачено 246 093,24 грн.,В зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати та три проценти річних в солідарному порядку за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року цивільну справу передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.06.2021 року справу розподілено судді Коліуш Г.В.

Ухвалою від 16.06.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 30.07.2021 року.

30.07.2021 року судовий розгляд відкладено на 07.09.2021 року за клопотанням представника позивача та клопотанням відповідача Захарченка ВС.

07.09.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подані письмові пояснення про заперечення проти задоволення позову з тих підстав, що на даний час відкрито виконавче провадження з примусового стягнення заборгованості за рішенням суду, відповідач сумлінно сплачує заборгованість, на даний час вирішується питання щодо продажу квартири, на придбання якої був отриманий кредит., задоволення позовних вимог призведе до надмірного тягаря та подвійної відповідальності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача , позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час, місце і дату судового засідання повідомлена належним чином, враховуючи приписи ст..128 ЦПК України, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав відповідні пояснення, зазначив, що він сумлінно щомісяця погашає заборгованість за рішенням суду, виконавчої службою стягнення проводиться з його заробітної плати та пенсії в загальному розмірі приблизно 7500-8000 грн., він не має можливості крім заборгованості сплачувати штрафні санкції.

Вислухавши вступне слово учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

29.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 , прізвище змінено на ОСОБА_1 відповідно до свідоцтво про шлюб, був укладений кредитний договір №002-2900/756-0545, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 98730 швейцарських франків, зі сплатою відсотків в розмірі 28,35% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строки та розмірах, встановлених графіком погашення кредиту, строк кредитування - до 10.11.2037 року.

29.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений договір поруки «002-2900/756-0545-Р/1, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх зобов`язань за кредитним договором №002-2900/756-0545 від 29.11.2007 року.

21 лютого 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № ВL8518/3, відповідно до якого ОСОБА_6 зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_7 всіх її зобов`язань, що виникли з кредитного договору № ВL8518/3 від 21 лютого 2011 року (а.с.21-23, т.1).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19.08.2011 року по справі №2-4307/11, яке набрало законної сили 15.11.2011 року, з відповідачів на користь позивача було солідарно стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 2900 грн. 92 коп., заборгованість по процентам в сумі 66 993 грн. 81 коп., суму дострокового стягнення кредиту - 710 220 грн. 30 коп., підвищені відсотки - 350 грн. 78 коп.

З довідки Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.09.2021 року №78894 вбачається, що на виконанні Олександрійського ВДВС перебуває виконавче провадження №31605355 від 07.03.2012 року за виконавчим листом №2-4307/11 від 22.12.2011 року, де стягувачем є АТ «Універсал Банк». Станом на 06.09.2011 року стягнуто боргу в сумі 283043,08 грн., залишок коштів до стягнення 529767,15 грн. та виконавчий збір в розмірі 32344,42 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже в ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають із приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року в справі № 6-2491цс15, за яким дія ст.625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а ч.5 ст.11 ЦК України не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Отже, положення ст. 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем ОСОБА_2 , що рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19.08.2011 року на даний час в повному обсязі відповідачами не виконане, триває примусове стягнення, розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.

Вказані обставини свідчать про те, що солідарні боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допустили прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19.08.2011 року щодо сплати на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин у АТ «Універсал Банк» виникло право на застосування наслідків такого прострочення відповідно до ст.625 ЦК України.

Із наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що у період прострочення виконання зобов`язань щодо повернення грошових коштів в розмірі 534372,57 грн. (залишок несплаченої заборгованості станом на 01.02.2021 року) з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року загальний розмір інфляційних втрат становить 108 283 грн. 16 коп., а розмір трьох процентів річних за вказаний період становить 57 205 грн. 19 коп.

Відповідно до змісту ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ч.1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до приписів ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд вважає, що вказаний вище розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних є вірним, складений банком відповідно до установленої законом трьох процентної ставки річних, встановлених індексів інфляції, розміру заборгованості, підписаний директором департаменту кредитного адміністрування АТ «Універсал Банк» Малиновською Ю.А. та скріплений печаткою банку, а відтак є належним та допустимим доказом у справі.

Боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не спростовано належними та допустимими доказами вказаний вище розрахунок інфляційних втрат і трьох процентів річних.

Таким чином АТ «Універсал Банк» доведено наявність у нього права на стягнення із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 компенсаційних виплат, передбачених ст.625 ЦК України, а також розмір таких виплат.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає в тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 658/3048/17.

Враховуючи наведене, а також те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва з відповідачів солідарно стягнуто користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором, а відтак їх обов`язок щодо сплати компенсаційних виплат, передбачених ст.625 ЦК України, є неподільним відповідно до ст.541 ЦК України, суд вважає, що з метою відновлення порушених прав АТ «Універсал Банк» ефективним способом захисту його права є солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 108 283 грн. 16 коп. та трьох процентів річних у розмірі 57 205 грн. 19 коп. за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частках по 1241 грн. 17 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інфляційні втрати за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року в розмірі 108283 (сто вісім тисяч двісті вісімдесят три) гривні 16 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) 3% річних за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року в розмірі 57205 (п`ятдесят сім тисяч двісті п`ять) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) 1241 грн. 17 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) 1241 грн. 17 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.09.2021 року

Учасники справи:

Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

ОСОБА_8 , адреса робочого місця: м.Чернігів, пр. Миру, 28, оф.314

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Коліуш Г.В.