Справа № 296/6488/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Шалоти К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. У липні 2020 року Акціонерне товариство "Таскомбанк" (далі також позивач, АТ "Таскомбанк") звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № від 23.02.2018 в розмірі 71 661 грн 81 коп., з яких: 30 912 грн заборгованість по тілу кредиту; 6 816 грн 85 коп. заборгованість за річними процентами; 15 456 грн заборгованість за щомісячними процентами; 14 276 грн 96 коп. сума пені, нарахована на суму простроченої заборгованості та 4 200 грн сума нарахованої неустойки.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 23.02.2018 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (далі також ТОВ "ФК "ЦФР") та ОСОБА_1 було підписано заяву №6 на отримання кредиту, паспорт кредиту №2473576, заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, що разом становлять кредитний договорі №, з умови якого передбачали надання позичальнику суми кредиту 30 912 грн строком користування - 18 місяців, з річними процентами 12 % та щомісячними процентами 2,50 % від суми кредиту, з цільовим призначенням на споживчі потреби.

1.3. 07.10.2016 між ТОВ "ФК "ЦФР" і АТ «Таскомбанк» був укладений Договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) АТ "Таскомбанк" за плату права грошової вимоги Боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 23.02.2018, про що відповідач розписався у повідомленні від 23.02.2018.

1.4. Посилаючись на те, що за умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання, однак в порушення умов договору свого обов`язку не виконав, внаслідок чого станом на 27.12.2019 утворилась заборгованість у розмірі 71 661 грн. 81 коп, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 14.08.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/6488/20, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

2.2. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 , які було повернуто поштою на адресу суду з причин - "адресат відсутній за адресою", а також шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України - http://court.gov.ua/ (а.с. 65-70).

2.3. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 23.02.2018 ОСОБА_1 підписав заяву №6 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", паспорт кредиту №2473576, заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, які разом становлять кредитний договорі №, з умови якого передбачали надання позичальнику суми кредиту 30 912 грн строком користування - 18 місяців, з річними процентами 12 % та щомісячними процентами 2,50 % від суми кредиту, з цільовим призначенням на споживчі потреби, що стверджується копією заяви, паспорту кредиту та копією заяви про приєднання (а.с. 8-12).

3.2. 07.10.2016 між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "Таскомбанк" було укладено договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до п. 2.2 якого сторони погодили, що ТОВ "ФК "ЦФР" як первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) АТ "Таскомбанк" як новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розмір заборгованості позичальників, що стверджується копією договір відступлення права вимоги (а.с. 20-26).

3.3. Відповідно до підписаного між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "Таскомбанк" Реєстрів прав вимоги до договору відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 зазначено про відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитний договорі № від 23.02.2018, із розміром заборгованості 31 026,71 грн. (а.с. 27-28).

3.4. 23.02.2018 ОСОБА_1 був письмово повідомлений про те, що між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "Таскомбанк" укладений договір відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, та останнє набуло прав вимоги за кредитним договором № від 23.02.2018, що стверджується копією повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с. 19).

3.5. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 27.12.2019 за відповідачем утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 661 грн 81 коп., що складається з заборгованості: по тілу кредиту у розмірі 30 912 грн; по річним процентам 6816 грн 85 коп.; по щомісячним процентам 15 456 грн; а також пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості у розмірі 14 276 грн 96 коп. та неустойки у розмірі 4200 грн (а.с. 29-33).

IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ

4.1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

4.2. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

4.3. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

4.4. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

4.5. Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

4.6. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

4.7. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

4.8. Згідно із частиною першою статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.9. Статтями 610 та 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором, а також нарахованих за прострочення виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів пені та неустойки.

5.2. З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2018 ОСОБА_1 підписав заяву №6 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", паспорт кредиту № НОМЕР_1 , заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, які разом становлять кредитний договорі, який передбачав отримання суми кредиту 30 912 грн зі строком користування 18 місяців, під річні проценти 12 % та щомісячні проценти 2,50 % від суми кредиту.

5.3. В цей же день відповідач був повідомлений, що про те, що між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "Таскомбанк" укладений договір відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, що стверджується підписом відповідача у відповідному повідомленні.

5.4. Враховуючи наявні в матеріалах справи копію договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "Таскомбанк" та Реєстр прав вимоги до договору відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, де зазначено відомості про боржника ОСОБА_1 , ціни договору та розмір заборгованості позичальника, суд вважає, що позивач як новий кредитор набув прав вимоги до відповідача за кредитним договором № від 23.02.2018.

5.5. Звертаючись з даним позовом до суду АТ "Таскомбанк" як правонаступник ТОВ "ФК "ЦФР" просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №6 від 23.02.2018 у розмірі 71 661 грн 81 коп., що складається з заборгованість по тілу кредиту у розмірі 30 912 грн; заборгованість по річним процентам 6 816 грн 85 коп.; заборгованість по щомісячним процентам 15 456 грн; а також пеню нарахованої на суму простроченої заборгованості у розмірі 14 276 грн 96 коп. та неустойки у розмірі 4 200 грн.

5.6. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по річним процентам та заборгованість по щомісячним процентам слід зазначити наступне.

5.8. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором від 23.02.2018 вбачається, що відповідач погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не здійснював, внаслідок чого станом на 27.12.2019 заборгованість по тілу кредиту склала 30 912 грн; заборгованість по річним процентам 6 816 грн 85 коп.; заборгованість по щомісячним процентам 15 456 грн. (а.с. 29-33).

5.9. Суд звертає увагу, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12).

5.10. Суд не приймає до уваги наданий позивачем розрахунок на підтвердження наявності заборгованості по річним процентам у розмірі 6 816 грн 85 коп. та заборгованість по щомісячним процентам у розмірі 15 456 грн; оскільки з вказаного розрахунку вбачається нарахування процентів на заборгованість по кредиту здійснено включно за період з 24.08.2019 по 13.12.2019, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування.

5.11. Враховуючи, що згідно умов кредитного договору строк кредитування становить 18 місяців, суд вважає, що заборгованості по річним та місячним процентам на суму заборгованості по кредиту підлягає обрахунку лише в межах строку кредитування за період з 23.02.2018 по 23.08.2019 та становить: заборгованість по річним процентам у розмірі 5 564 грн 16 коп. (30 912 грн х 12 % річних х 1,5 роки) та заборгованість по щомісячним процентам 13 910 грн 40 коп. (30 912 грн х 2,5 % місячних х 18 місяців).

5.12. За таких обставин, приймаючи до уваги, що фактично отримані позичальником кредитні кошти, а також нараховані в межах дії строку кредитування проценти за користування кредитом в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд вважає наявними підстави для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача заборгованість по тілу кредиту у розмірі 30912 грн; заборгованість по річним процентам у розмірі 5 564 грн 16 коп. та заборгованість по щомісячним процентам у розмірі 13 910 грн 40 коп.

5.13. Щодо позовних вимог про стягнення нарахованих за прострочення виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів пені та неустойки слід зазначити наступне.

5.14. У пункті 7 підписаного відповідачем паспорту кредиту №2473576 передбачено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобовязання за кредитним договором, а саме сплату (1) пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення, за прострочення повернення кредиту та/або сплату процентів та сплату (2) неустойки у разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення, сплачує у разі прострочення понад 90 днів у розмірі 350 грн. (а.с. 10).

5.15. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати не лише передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування (див. постанову від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17).

5.16. Суд не приймає до уваги наданий позивачем розрахунки (1) суми пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості по щомісячним процентам у розмірі 1 637,24 грн, (2) суми пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8 619,11 грн, (3) суми пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості по щомісячним процентам у розмірі 4020,61 грн., (4) суми неустойки у розмірі 4 200 грн, оскільки з вказаних розрахунків вбачається, що нарахування пені на неустойки здійснено включно за період з 24.08.2019 по 13.12.2019, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування.

5.17. Суд звертає увагу, що за змістом статті 549 ЦК України неустойка не окремим видом штрафної санкції, а поділяється на два самостійні форми, якими є штраф та пеня.

Одночасне стягнення неустойки та пені, яка є формою неустойки, за прострочення виконання кредитного зобов`язання є подвійним стягненням, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, яка гарантує заборону подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення ("nоn bis in idem") та має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

5.18. Отже, правові підстави для одночасного стягнення з відповідача пені та неустойки за прострочення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, відсутні.

5.19. При цьому, суд вважає, що нарахований позивачем розмір пені на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту та пені на суму простроченої заборгованості по річним та щомісячним процентам не відповідає погодженим сторонами умовам кредитного договору від 23.02.2018, оскільки розмір пені обрахований виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період з 23.02.2018 по 23.08.2019, є більше ніж 15% від суми прострочення.

5.20. Таким чином, суд вважає, що наслідками прострочення позичальником виконання та/або невиконання зобовязання за кредитним договором, що погоджені сторонами у паспорті кредиту, є нарахування пені, граничний розмір якої обмежується 15% від суми прострочення, а тому пеня нарахована на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту має становити 4 636 грн 80 коп. (30 912 грн. х 15%); пеня нарахована на суму простроченої заборгованості по річним процентам 834 грн 62 коп. (5564,16 грн х 15%) та пеня нарахована на суму простроченої заборгованості по щомісячним процентам 2086 грн 56 коп. (13 910,40 грн х 15%).

5.21. За таких обставин суд вважає наявними підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 23.02.2018 у загальному розмірі 57944 гривні 54 коп., яка складається з заборгованість по тілу кредиту у розмірі 30 912 гривні; заборгованість по річним процентам у розмірі 5 564 гривні 16 коп., заборгованість по щомісячним процентам у розмірі 13 910 гривні 40 коп., пені нараховану на суму простроченої заборгованості у розмірі 7557 гривень 98 коп.

VІ. ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 699 грн 64 коп. (2102 грн. х (30912 грн + 5 564,16 грн + 13 910,40 грн + 4 636,80 грн + 834,62 грн + 2086,56 грн / 71 661,81 грн).

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 280-283, 288, 289 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов Акціонерного товариства "Таскомбанк", задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 23.02.2018 у розмірі 57944 (п"ятдесят сім тисяч дев"ятсот сорок чотири) гривні 54 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 699 (тисяча шістсот дев"яносто дев"ять) гривень 64 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

Акціонерне товариство «Таскомбанк»

зареєстроване місцезнаходження за адресою:

01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30,

Відповідач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_2

Суддя К. В. Шалота