Справа №293/1816/21
Провадження № 2-о/293/41/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ганнопіль Черняхівського району Житомирської області; зобов`язати Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести зміни до актового запису про народження №29 від 01.11.1968, а саме вказати батьком ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємицею після свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2021 №583/01-16 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням нею, документів на підтвердження родинного зв`язку із спадкодавцем. Вказувала на те, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали спільно з 1967 року без реєстрації шлюбу. Заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . У свідоцтві про народження заявника у графі «батько» зроблено запис ОСОБА_4 . Запис у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері ОСОБА_5 , а ім`я та по-батькові дитини (заявника) було записано за вказівкою матері ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла. Посилаючись на наведене, заявник просила задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 просила встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є її батьком, зазначивши при цьому мету встановлення такого факту - оформлення спадщини.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною другою статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці першої-п`ятої черг).

За змістом частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи викладені заявником обставини та заявлену мету встановлення факту батьківства - оформлення спадщини, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про спадкове право.

Зважаючи на приписи ч.4 ст.315 ЦПК України та на наявність спору про право, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 260, 261, 293-294, 315-316, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Збаражський