Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/358/21

Провадження №2-о/377/7/21

09 вересня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання - Гуміної В.М.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Єрашова Р.В.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника- адвоката Єрашова Романа Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чернігівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

У С Т А Н О В И В:

17 червня 2021 року до суду надійшла заява, в якій заявник в особі представника - адвоката Єрашова Р.В. просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, що знаходиться на території м. Славутича Київської області. 25.02.2021 року заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Славутицької міської державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу № 52/2021 (номер у спадковому реєстрі № 67702040). Крім нього із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася також рідна сестра заявника ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба заявника, мати померлого батька заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка ще за життя склала заповіт, яким заповіла своєму сину ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На дату відкриття спадщини ОСОБА_4 була зареєстрована та фактично проживала за вказаною адресою. Разом з нею два роки постійно фактично проживав її син ОСОБА_3 , який доглядав за нею по день її смерті, але був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини не звертався, від спадщини також не відмовлявся і спадкова справа не заводилася. Інших спадкоємців, окрім ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_4 немає. Листом № 200/02-14 від 25.05.2021 року завідувачем Славутицької міської державної нотаріальної контори повідомлено заявника про наявність на ім`я батька заявника заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , однак строк прийняття спадщини батьком заявника пропущений, а також відсутні документи, що підтверджували б спільне проживання на момент смерті з матір`ю, рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент її смерті. Метою встановлення вказаного факту є реалізація заявником права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , до складу якої, після його встановлення, увійде квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 в такому випадку є спадкоємцем, який прийняв у спадщину вказану квартиру після своєї матері. Враховуючи, що офіційні документи, які б прямо підтверджували факт постійного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 на день смерті останньої відсутні, вказані особи малі різні місця реєстрації, а заявник не може у позасудовому порядку довести спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на день смерті останньої, то заявник змушений звернутися до суду для встановлення юридичного факту.

Ухвалою судді від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 липня 2021 року.

09 липня 2021 року за клопотанням представника заявника розгляд справи відкладено на 20 серпня 2021 року.

20 серпня 2021 року за клопотанням представника заявника у судовому засіданні оголошено перерву до 09 вересня 2021 року.

У судове засідання 09 вересня 2021 року заявник та його представник не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. На електронну адресу суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 09 вересня 2021 року у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа Чернігівська міська рада свого представника у судове засідання не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду надійшли письмові пояснення від представника Чернігівської міської ради Мурзенок К.В., в яких вона просила проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи та прийняти рішення в межах чинного законодавства. При цьому зазначила, що наданий заявником акт про проживання від 13.06.2021 року не відповідає вимогам Положення про порядок складення актів та видачі довідок щодо проживання громадян у м. Чернігові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 541 від 19 листопада 2020 року, оскільки складений не у присутності уповноваженого представника житлово-комунального підприємства, управляючої компанії, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а лише у присутності сусідів, а тому є неналежним доказом у справі.

У судовому засіданні, яке відбулося 09 липня 2021 року заявник та його представник - адвокат Єрашов Р.В. заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник заявника суду пояснив, що після смерті батька заявника ОСОБА_3 , заявник та його рідна сестра ОСОБА_2 , заінтересована особа, звернулися до Славутицької міської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, де їм пояснили, що відносно померлого батька є заповіт, яким ОСОБА_4 , мати померлого батька та їх баба, залишила їхньому батькові свою квартиру. Після смерті ОСОБА_4 спадщина не відкривалася і у права спадкування ОСОБА_3 не вступив. За життя ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У 2016 році ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , тяжко захворіла, не могла самостійно ходити, тому ОСОБА_3 вимушений був поїхати до м. Чернігів щоб доглядати за хворою матір`ю і з нею постійно проживати. ОСОБА_4 померла у ІНФОРМАЦІЯ_5 . На дату смерті у своїй квартирі, яка належала їй на праві приватної власності, була зареєстрована тільки вона. Починаючи з 2016 року і по день смерті, її син ОСОБА_3 постійно проживав з нею у її квартирі у м. Чернігів без реєстрації, будучи зареєстрованим у м. Славутич, та доглядав за нею. Враховуючи, що офіційні документи, які б прямо підтвердили факт постійного спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 на день її смерті відсутні, оскільки ці особи мали різні зареєстровані місця проживання, а заявник не може у досудовому порядку довести їх спільне проживання на день смерті ОСОБА_4 , тому ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду для встановлення юридичного факту для реалізації спадкового права. До складу спадщини, яка підлягає спадкуванню після смерті ОСОБА_3 , входить і частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулося 09 липня 2021 року, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що ОСОБА_3 є її батьком, а ОСОБА_4 є її бабою. У 2016 році ОСОБА_4 захворіла та не змогла більше ходити. Із того часу та до моменту смерті ОСОБА_4 , тобто з 2016 року по 2018 рік, її покійний батько ОСОБА_3 , будучи зареєстрованим у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в якій вона зареєстрована та проживає, постійно проживав у м. Чернігові за місцем проживання її баби ОСОБА_4 та доглядав за останньою до дня її смерті. Вона також 2-3 рази на тиждень їздила у м. Чернігів, щоб допомогти батькові, але тільки він там проживав постійно. Батько в той час вже не працював, а її бабі ОСОБА_4 потрібен був сторонній догляд. Також у зв`язку із здійсненням догляду за її бабою ОСОБА_4 , її батько ОСОБА_3 отримував відповідну соціальну допомогу.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . По сусідству з нею в квартирі АДРЕСА_4 , яка розташована на першому поверсі в тому ж під`їзді, де і вона, проживала ОСОБА_4 , з якою у неї склалися нормальні стосунки. У цьому будинку вона прожила майже усе життя, а тому була знайома не тільки з ОСОБА_4 , а і з її сином ОСОБА_6 . Колись ОСОБА_4 проживала з чоловіком та сином ОСОБА_7 , які вже давно померли, у якому році вона не пам`ятає, але це сталося задовго до хвороби ОСОБА_4 . У 2016 році ОСОБА_4 впала та зламала шийку стегна, у зв`язку з чим її забрали у лікарню та викликали із м.Славутича сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , оскільки на той час ОСОБА_4 проживала одна. Коли ОСОБА_4 повернулася з лікарні додому, то вона вже не змогла самостійно ходити та була прикута до ліжка. З того часу за нею постійно доглядав її син ОСОБА_8 , який був вимушений переїхати до своєї матері на постійне проживання. Вона зустрічала ОСОБА_6 майже щодня у різні години доби, а тому було зрозуміло, що ОСОБА_6 проживав з матір`ю постійно та піклувався про неї. Вона особисто бачила як він купував та приносив продукти харчування, розвішував на балконі білизну, викликав лікаря, а іноді швидку допомогу та чекав на карету швидкої біля під`їзду. Часто бачила його на балконі, оскільки балкон ОСОБА_4 знаходиться на першому поверсі під її квартирою, яка розташована на третьому поверсі. У вечірній час вона бачила, що у всіх вікнах квартири ОСОБА_4 горіло світло, видно було, що працює телевізор, тобто було зрозуміло, що ОСОБА_8 постійно проживав з матір`ю ОСОБА_4 аж до дня її смерті, а саме два роки, з 2016 по 2018 рік.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_4 проживала на першому поверсі у сусідньому під`їзді, але так як у цьому будинку вона жила завжди, то знає ОСОБА_10 давно, ще її батьки спілкувалися з нею, перебували у дружніх стосунках. У 2016 році ОСОБА_11 впала та зламала шийку стегна, її забрали до лікарні, а коли виписали та привезли додому, то вона вже не могла самостійно ходити. Тоді до ОСОБА_4 переїхав жити її син ОСОБА_8 та доглядав за нею аж до часу її смерті. Їй відомо, що до ОСОБА_12 був прикріплений соціальний працівник, але коли приїхав син ОСОБА_6 , він відмовився від соціального працівника, мотивуючи тим, що за своєю матір`ю, він може і буде доглядати сам. Так як вона не працює, кожного дня гуляє на вулиці із собакою і не один раз, тому майже щодня бачила ОСОБА_3 , який займався домашніми справами, проживаючи постійно із своєю матір`ю ОСОБА_4 , а саме: купував та приносив продукти харчування, ліки, розвішував на балконі білизну або просто курив на балконі рано вранці або пізно ввечері. Вона часто з ним розмовляла, питала про здоров`я ОСОБА_4 , оскільки знала її особисто, і він розповідав, що живе тут постійно і доглядає за мамою. Окрім ОСОБА_3 вона іноді зустрічала у дворі ще його дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Колись ще раніше у ОСОБА_12 був чоловік та ще один син ОСОБА_15 , які проживали з нею, але обидва померли дуже давно, у якому році не пам`ятає, але задовго до хвороби ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_4 захворіла у 2016 році, то жила сама, тому і приїхав син ОСОБА_8 , який проживав разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , до листопада 2018 року, тобто два роки до дня її смерті, він же і поховав матір.

Вислухавши пояснення учасників справи та показання свідків, перевіривши письмові докази, з`ясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 рік у м. Славутичі Вишгородського району Київської області, про що Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 06 квітня 2021 року складено відповідний актовий запис №51 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 25 травня 2021 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №52/2021, номер у Спадковому реєстрі 67702040, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64867764 від 25 травня 2021 року, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с.13).

Як видно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07 листопада 2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 90 років у м. Чернігів, про що складено відповідний актовий запис за № 3141 (а. с. 14).

20 жовтня 1997 року державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 2- 4685 заповіт, копія якого долучена до матеріалів справи та оригінал оглянуто у судовому засіданні, згідно з яким ОСОБА_4 , яка мешкає у АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме: належну їй на праві особистої власності квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_1 , заповідала сину ОСОБА_3 ( а.с.15).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65313950 від 24.06.2021 року підтверджується реєстрація у Спадковому реєстрі заповіту за № 2364281, номер у реєстрі нотаріальних дій 2-4685, посвідченого 20 жовтня 1997 року державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, який залишила ОСОБА_4 ( а. с. 48).

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64867664 від 25 травня 2021 року та № 65313909 від 24.06.2021 року інформація про відкриття спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.12, 49 ).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим 13 жовтня 1997 року Виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів м.Чернігів відповідно до розпорядження № 602 від 30.09.1997 року, копія якого долучена до матеріалів справи, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 в цілому, яке зареєстроване Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації і записане у реєстрову книгу за № 16-6447 (а.с.16).

Як видно із довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 24 травня 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.01.1965 року по 10.12.2018 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 28 серпня 2021 року № 11098 до складу осіб, зареєстрованих станом на 03.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , входить ОСОБА_4 , 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та знята з реєстрації 10.12.2018 року (а.с.122).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 18 травня 2021 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 20.08.1996 року по 07.05.2021 року (а.с.18).

Як видно із копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 22 грудня 2003 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Чернігів, з 10.08.2016 року зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 (а.с. 8-9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 07 травня 1987 року відділом ЗАГС Новозаводського РВК м. Чернігова, копія якого долучена до матеріалів справи, батьком заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_8 , матір`ю - ОСОБА_16 (а.с.19).

Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12 жовтня 1949 року Чернігівським міським бюро ЗАГСу, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що в книзі запису актів громадянського стану про народження в Чернігівському міському бюро ЗАГС 12 жовтня 1949 року зроблено відповідний запис за № 1100. Його батьком записаний ОСОБА_17 , матір`ю - ОСОБА_4 (а.с.20).

Як вбачається з листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіної О.О. від 25 травня 2021 року № 200/02-14, копія якого долучена до матеріалів справи, за результатами попереднього розгляду документів, які потрібні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 батька заявника - ОСОБА_3 , спадкова справа 52/2021, згідно яких є заповіт на його ім`я після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , заявника повідомлено, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_3 пропущений, документів, що підтверджують спільне проживання на момент смерті з матір`ю немає, рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент її смерті (а.с.21).

13 червня 2021 року мешканцями квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 складено акт про те, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті більше, ніж два роки постійно проживала зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , який за нею доглядав до дати її смерті (а.с. 22).

Як видно з висновку ЛКК № 171 від 31 жовтня 2017 року, виданого ДЗ «Спеціалізована медико - санітарна частина № 5» МОЗ України ОСОБА_3 , 1949 року народження, копія якого долучена до матеріалів справи, його стан здоров`я дозволяє постійно надавати соціальні послуги по догляду за ОСОБА_4 , 1928 року народження (а.с.23).

Свідоцтвом про поховання № 39435 від 06 листопада 2018 року, копія якого долучена до матеріалів справи, підтверджено, що ОСОБА_3 , 06.11.2018 року на ділянці № 13/113, ряд № НОМЕР_6 , місце № НОМЕР_7 , кладовища, розміщеного в «Яцево» № НОМЕР_8 , здійснив поховання померлої ОСОБА_4 (а.с.24).

Із копії спадкової справи № 52/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка надійшла до суду зі Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, видно що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися 25 травня 2021 року: ОСОБА_1 , син спадкодавця, та ОСОБА_2 , дочка спадкодавця. З довідки про реєстрацію місця проживання від 07.05.2021 року яка, міститься у спадковій справі, видно, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 20.08.1996 року по 07.05.2021 року. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що інформація про залишені за життя ОСОБА_3 заповіти, спадкові договори у Спадковому реєстрі відсутня. Матеріали спадкової справи містять: копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копію довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 . Як видно із спадкової справи, завідувачем Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. 25.05.2021 року за вих. №200/02-14 ОСОБА_1 направлено письмове повідомлення, яким рекомендовано звернутися до суду з питанням встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент її смерті, оскільки на ім`я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 оформлено заповіт, але строк для прийняття спадщини ним пропущено, документів, що підтверджують спільне проживання на момент смерті з матір`ю немає ( а. с. 50-53).

Вирішуючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З огляду на пункт 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень статей1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно дочастини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом частин 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, аналіз вказаних положень Цивільного кодексу України свідчить про те, що відносно спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту постійного проживання його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємця за заповітом, зі спадкодавцем - бабою заявника та матір`ю батька ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час відкриття спадщини, тобто станом на день її смерті, для подальшого оформлення заявником прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємця за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Пунктом 3.21 Розділу 2 Глави 10 цього Порядку передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , не відкривалася. ОСОБА_3 заяву про відмову від прийняття спадщини не подавав. Інших фактів, які б свідчили про відмову ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з пунктом 1.12 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено право громадянина України на вільний вибір місця проживання чи перебування та на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Із зазначеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання померлого ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час її смерті залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав заявника ОСОБА_1 , що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачою свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємцю за законом після смерті його батька ОСОБА_3 .

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні з досліджених доказів, зокрема показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 фактично проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 .

Як видно з листа КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» від 05 серпня 2021 року за № 01-05/1619 та витягу з електронної карти № НОМЕР_9 , копії яких долучені до матеріалів справи, 21.10. 2016 року ОСОБА_4 була доставлена каретою швидкої допомоги до травмпункту з діагнозом - перелом шийки стегнової кістки (а.с.93, 95).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований у м.Славутичі з 01.02.2017 року до 23.11.2017 року включно та з 05.12.2017 року до 30.10.2018 року включно, перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення Новозаводського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, як отримувач компенсації за надання соціальних послуг, яка була призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги». Соціальні послуги надавав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка була зареєстрована у АДРЕСА_1 , що підтверджено листом Управління соціального захисту населення Новозаводського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради від 19.07.2021 року № 18-09/11059, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.94).

У поданих до суду письмових поясненнях представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради зазначив про те, що акт про проживання від 13.06.2021 року, доданий до заяви, є неналежним доказом у справі внаслідок не дотримання встановленої форми складення такого акту.

Аналізуючи вказані доводи представника третьої особи суд виходить з такого.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення .

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини 3, 4 статті 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

За правилом статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з акту про проживання, складеного 13 червня 2021 у м. Чернігові мешканцями квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 більше, ніж два роки постійно, проживала зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , який за нею доглядав до дня її смерті.

Зазначені обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які також підписали вказаний акт. У сукупності та взаємозв`язку з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами вказаний акт підтверджує обставини, які мають значення для вирішення цієї справи, а тому у суду відсутні підстави для визнання цього доказу неналежним.

У судовому засіданні з досліджених доказів, зокрема показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , висновку ВКК №171 від 31 жовтня 2017 року, виданого ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №5» МОЗ України, акта про проживання від 13 червня 2021 року, свідоцтва про поховання №39435 від 06 листопада 2018 року, листа Управління соціального захисту населення Новозаводського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради № 18-09/11059 від 19 липня 2021 року, встановлено, що ОСОБА_3 з 2016 року і по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведені докази у їх сукупності і взаємозв`язку є переконливими, достатніми та підтверджують також той факт, що ОСОБА_3 постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка є спадкодавцем за заповітом від 22 жовтня 1997 року, на момент її смерті за місцем проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення цього факту необхідне для нотаріального оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 його сином ОСОБА_1 , який є заявником у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За правилом ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Славутич Вишгородського району Київської області, разом зі спадкодавцем, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла у м. Чернігів, за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Заінтересована особа - Чернігівська міська рада, місцезнаходження: м.Чернігів, вулиця Магістратська, 7, .

Повне рішення суду складено 09 вересня 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич