Дата документу 08.09.2021 Справа № 336/737/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/737/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2515/21 Галущенко Ю.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2021 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію, посилаючись на те, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачем цих послуг, оскільки зареєстровані та проживають в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

Зазначає, що за період з 01.01.2017 р. по 01.01.2021 р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 58 728 грн. 58 коп.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Вказує, що відповідачі в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачують.

Посилаючись на вказані обставини просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 58 728 грн. 58 коп. та стягнути судові витрати у сумі 2 270 грн. 00 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2017 р. по 01.01.2021 р. у розмірі 58 728 грн. 58 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати у розмірі 1 135 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати у розмірі 1 135 грн. 00 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повній мірі досліджені обставини справи, не надана належна оцінка наданим доказам. Залишено поза увагою, що з 2005 року вони не є власниками квартири та фактично мешкають за іншою адресою, а з реєстрації в квартирі не були зняти з обліку з технічних причин. Договір про надання послуги ані ними, ані новим власником не укладався. Не з`ясовано чи фактично використовувалися комунальні послуги та хто саме використовував ці послуги. Не вірно розрахована заборгованість. Не застосовано трирічний строк позовної давності. Просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу поданого представником позивача ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та встановленим обставинам. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

З особового рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що позивачем надано послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з січня 2017 року по січень 2021 року на загальну суму 60 378,58 грн., відповідачі здійснили часткову оплату на суму 1 650 грн. Загальна сума заборгованості складає 58 728,58 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018 року № 2454-VІІІ).

Згідно із частинами другими ст. 21,22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску.

Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначив Концерн «МТМ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

За змістом ст.12,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем.

З матеріалів справи встановлено, що договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення між позивачем та відповідачами не укладався.

Відповідно до статті 7 цього Закону,споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (із змінами), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, та не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані послуги.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність.

Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, з заявою про його відсутність у квартирі до позивача не звертався, офіційний документ, що підтверджує їх відсутність у житловому приміщенні, не надали, однак послуги за опалення не оплачували в повному обсязі.

Крім того, ст.322 ЦК України, ст.162 ЖК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить,та оплачувати комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.525,526,629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі, як споживачі не позбавлені обов`язку утримувати майно, в тому числі оплачувати житлово-комунальні послуги, а тому позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права, який підлягає задоволенню.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що попередні власники після укладання договору купівлі-продажу квартири певний час, ще в ній проживали не є підставою для скасування рішення суду, оскільки сума заборгованості нарахована саме за час коли реєстрації відповідачів, які і несуть солідарну відповідальність по сплаті за комунальні послуги

Безпідставними є і доводи викладені у апеляційній скарзі, що був відсутній відповідний договір, як з попередніми власниками, так і з відповідачами, оскільки це є обов`язком споживача, а його відсутність не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати за фактично спожиту теплову енергію.

Безпідставним є і доводи, щодо незастосування судом строку позовної давності при нарахуванні заборгованості, оскільки така підстава застосовується лише за заявою сторони, яка була обізнана про наявність даного провадження та яка відсутня у матеріалах справи.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 08 вересня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко