Справа №155/1061/21
Провадження №2/155/606/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради про надання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом першої черги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до відповідача Горохівської міської ради, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом першої черги, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 відповідно до рішення Квасіської сільської ради Горохівського району Волинської області від 6 лютого 1995 року №2.3, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свій позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, прийняв спадщину, однак нотаріально оформити своїх спадкових прав не може. Враховуючи вищенаведене, просив поданий позов задовольнити.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак в заяві до суду позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, а справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача, Горохівської міської ради, в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.527 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З спадкової справи після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 видно, що від імені ОСОБА_1 до нотаріальної контори надходила заява про прийняття спадщини і йому 21 липня 2021 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 липня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено.

Документами про родинні відносини стверджується, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 .

Довідкою Горохівської міської ради Волинської області від 25 травня 2021 року №474 стверджується, що спадкоємцем майна за законом після смерті ОСОБА_2 є син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_2 , прийняв спадщину, однак своїх спадкових прав в нотаріальному порядку оформити не може.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з рішенням Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області №2.3 від 6 лютого 1995 року, ОСОБА_2 було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , прийняв спадщину за законом першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_2 . Успадкувавши спадкове майно, він успадкував право на завершення приватизації, яке мала за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно.

Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

За змістом ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідчем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-80, 200, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.1225 ЦК України, ст.125 Земельного кодексу України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом першої черги, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до рішення сесії Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 6 лютого 1995 року №2.3, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий