Справа № 191/2700/21 Провадження № 2/191/882/21
У Х В А Л А

іменем України

про повернення позовної заяви

01 жовтня 2021 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки.

Позовна заява не відповідала вимогам ст.175 ЦПК України, тому ухвалою від 15.09.2021 була залишена без руху, а позивачам було надано 10-денний строк з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ній наступних недоліків.

Згідно позовних вимог позивачі просили визнати за ними право власності на земельні ділянки.

При подачі позовної заяви позивачем ОСОБА_1 надано дві квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн, + 908,00 грн. Позивачем ОСОБА_2 надана одна квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. Тобто, позивачі визначили ціну позову у розмірі 90000,00 грн., та додали до позову квитанцію по сплаті судового збору у мінімальному розмірі посилаючись на відповідь (довідку) №117 від 12.01.2020 ТОВ «Тоскор», яка не відповідає вимогам, оскільки оцінка зазначена станом на 12.01.2020, тобто за мажами визначеного строку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Ціна позову повинна бути визначена на момент пред`явлення позову з урахування грошової оцінки - об`єктивної ринкової вартості об`єкта.

Механізм проведення оцінки нерухомого майна для цілей обчислення, зокрема судового збору, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358, так у п. 1 якої зазначено, що оціночною вартістю є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

За змістом ЗУ «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка капіталізований рентний дохід (тобто дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки) із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Отже, нормативна грошова оцінка землі не відображає її вартість станом на дату подання позову до суду та не може бути прийнята судом до уваги у якості підтвердження ціни позову.

Вартість нерухомого майна в судовому порядку визначається суб`єктами оціночної діяльності, які отримали дозвіл на її здійснення в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про оцінку землі» суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є:

-органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок;

-юридичні особи - суб`єкти господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, що мають у своєму складі оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок та які зареєстровані у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників;

-фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які отримали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок та ліцензію на виконання землеоціночних робіт у встановленому законом порядку;

-юридичні особи - суб`єкти господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, що мають у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Таким чином позовна заява хоча і містила зазначення ціни позову, однак в позовній заяві та доданих до неї документах були відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна (документ про грошову оцінку або вартість нерухомого майна (земельних ділянок) на момент звернення до суду та відповідно і ціну позову станом на момент подання позовної заяви, тобто на 20.08.2021 року.

У зв`язку з чим позивачам необхідно було надати до суду грошову оцінку або вартість нерухомого майна (земельних ділянок) на момент звернення до суду та доплатити судовий збір у відповідності до ціни позову та надати суду оригінал квитанції.

20.09.2021 позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» направив до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка надійшла до суду 20.09.2021 року.

Однак заява надана до суду без повного усунення недоліки, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, зазначені судом недоліки позовної заяви позивачами не усунуто.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин відкрити провадження у справі неможливо, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію цієї ухвали, разом із заявою та додатками до неї, надіслати позивачам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: Я. Ю. Костеленко