У Х В А Л А

10 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 2-1523/10

провадження № 61-12768ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого у шлюбі, а саме: визнання за нею права власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, загальною площею 0,10 га по АДРЕСА_1 ;

автомобіля «ВАЗ-2107», 1990 року випуску № НОМЕР_1 ; автомобіля «Шевроле-авео», 2006 року випуску № НОМЕР_2 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2010 року визнано мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, згідно з якою, ОСОБА_3 визнає за

ОСОБА_2 право на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, закінченого будівництвом, але не зданого до експлуатації, розташованого по АДРЕСА_1 та зобов`язується, після здачі будинку до експлуатації, не чинити перешкод у оформленні нею права власності на 1/2 частини цього будинку з господарськими будівлями і спорудами;

ОСОБА_2 зобов`язується не чинити перешкод ОСОБА_3 у здачі будинку АДРЕСА_1 до експлуатації та оформлення ним права власності на 4 частину цього будинку з господарськими будівлями і спорудами; відповідач ОСОБА_3 визнає за позивачкою ОСОБА_2 право на 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0.10 га, розташованої по АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії 111-ОД №021744, виданого Олександрівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 30 грудня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №58, та зобов`язується не чинити перешкоди в оформленні ОСОБА_2 права власності на 0.05 га цієї земельної ділянки; ОСОБА_2 відмовляється від своїх вимог на 1/2 частини автомобіля «Шевроле-авео», 2006 року випуску

№ НОМЕР_2 та визнає право на автомобіль за відповідачем; ОСОБА_3 відмовляється на користь позивача ОСОБА_2 від своєї 1/2 частини на автомобіль «ВАЗ-2107», 1990 року випуску № НОМЕР_1 , та зобов`язується не перешкоджати їй у користуванні цим автомобілем.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , яка не була стороною у справі, оскаржила її у апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року закрито апеляційне провадження за апеляційною каргою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2010 року.

28 липня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 30 червня 2021 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене, клопотання про зупинення виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 30 червня 2021 року не підлягає задоволенню, оскільки вказана ухвала не оскаржується в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами.

Ураховуючи наведене вище, заявник не навів обґрунтованих підстав та не надав доказів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання (дію) оскаржуваних судових рішень, отже клопотання про зупинення виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Комінтернівського районного суду Одеської області цивільну справу № 2-1523/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 30 червня 2021 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська