Справа № 502/1427/21
УХВАЛА

10 вересня 2021 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О. А.,

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

про

виділ частки майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про виділ частки майна.

Розглянувши позовну заяву разом з додатками, встановлені підстави для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а саме позовна заява викладена російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ятастатті10 Конституції України).

Згідно положень ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою,мають право робити заяви,надавати пояснення,виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою,якою вони володіють,користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог закону.

Витрати на залучення стороною перекладача, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, відносяться до судових витрат і компенсуються в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Разом з тим, позивач звертається до суду з позовом в порядку позовного провадження про виділ частки майна, однак в позові не зазначений відповідач, та не вказано які дії з боку відповідача були порушені і в чому вони полягають.

Окрім того, в порушення ст. 175 ЦПК України, а саме:

- в порушення п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не вказано ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) відповідача, його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта позивача та відповідача (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти

-в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено ціни позову;

-в порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не викладено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, оскільки в поданому позові взагалі не вказані підстави для виділу частки майна позивачу;

-в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не викладені обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, оскільки не вказано кому та на якій підставі належить житловий будинок по АДРЕСА_1 ;також в позові не зазначено доказів, що підтверджують обставини, які в ньому викладені;

-в порушення п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

-в порушення п. 7 ч. 4 ст. 175 ЦПК України, позивачем не вказані відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

-в порушення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

-порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

Проте позивачем всупереч ст.175 ЦПК України не зазначено ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості майна на час розгляду справи.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік» станом на 01.01.2021 становив 2270,00 гривень.

Суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, тому що відсутній звіт про оцінку майна, що в свою чергу не дає можливість визначити вірну ціну позову.

Всупереч зазначеним вимогам Закону позивачем не надано квитанцію про сплату судового збору виходячи з розміру вартості спірного майна.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про виділ частки майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников