Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1945/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 276/1945/20 за матеріалами позовної заяви Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Маслак В.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі, АТ «ОТП Банк» посилаючись на незаконність ухвали суду, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати або змінити, прийнявши позовну заяву, та відкрити провадження у справі. Доводи апеляційної скарги зводяться до роз`яснення та оцінки належності поданих доказів про наявну заборгованість.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 30.12.2020 АТ «ОТП Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.02.2021 позовну заяву залишено без руху.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без руху, суд першої інстанції вказував на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, а саме: позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме первинні фінансові документи, які свідчать про надання кредиту, нарахування відсотків (меморіальний ордер, виписка по банківському рахунку).

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, АТ «ОТП Банк» подало заяву про усунення недоліків позову, в якій надано пояснення щодо недоліків позовної заяви, визначених судом в ухвалі про залишення позову без руху, а саме: щодо документів, які свідчать про надання кредиту, нарахування відсотків (а.с. 42-43).

Однак, ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції зазначав, що на вимогу суду банк не надав первинних документів в контексті приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які б підтверджували наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку, зокрема, виписки по банківському рахунку, вимоги ухвали суду щодо усунення недоліків позову залишились не виконаними.

Колегія суддів не може погодитися з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У поданій АТ «ОТП Банк» позовній заяві викладено зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви про усунення недоліків позову, позивачем вказано, що він має право на звернення до суду із відповідним позовом, надав пояснення щодо первинних фінансових документів, посилаючись на приписи ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність», зазначивши, що розрахунок, долучений до матеріалів позовної заяви, містить дані про особовий розрахунковий рахунок, який відкрито держателю картки із зазначенням виміру господарської операції та рух коштів, який відноситься до змісту та обсягу господарської операції. Розрахунок заборгованості є доказом існуючої заборгованості по картковому рахунку № НОМЕР_1 за договором № від 16.12.2017р. та відноситься до первинних фінансових документів.

Як визначено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків вбачається, що товариством зазначено обставини, якими воно обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи надано докази якими, на його думку, ці обставини підтверджуються

Згідно роз`яснень пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналіз наданих сторонами доказів, здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху. Позивач виправив недоліки позовної заяви на власний розсуд.

Колегія суддів вважає, що позивач виконав вимоги суду першої інстанції, а тому підстав повертати позовну заяву останньому у суду не було.

Крім цього, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що недоліки, встановлені судом, могли бути усунуті під час підготовчого провадження та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви з зазначених судом підстав.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув позовну заяву.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді