Справа №345/3272/21
Провадження № 2/345/1007/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не зяавляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 24.07.2020 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №06/107-68-003029/20, предметом якого є транспортний засіб Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

06.08.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу КІА, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням страхувальника. Згідно спільно складеного повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду (Європротокол) ДТП відбулося внаслідок порушення Правил дорожнього руху з боку відповідача.

Страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату стахового відшкодування та позивач (на підставі умов договору) здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. на користь страхувальника. У зв`язку із тим, що цивільно-правова відповідальність власника та водія транспортного засобу КІА, д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне), позивач звернувся із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу до останньої та АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснила часткову виплату відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 35581,07 грн.

На підставі норм ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. Позивач звернувся із претензією до відповідача про відшкодування шкоди у розмірі 14418,93 грн., проте відповідачем не було здійснено відповідної виплати. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 14418,93 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 03.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав 03.08.2021 року безпосередньо в приміщенні суду (а.с. 44). Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався,

Третій особі копія ухвали про відкриття провадження була надіслана у встановленому законом порядку, водночас суду не надано письмових пояснень.

За таких обставин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 06.08.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу КІА Сerato, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Mercedes S500, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Згідно спільно складеного повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду ДТП сталося в результаті порушення ПДР відповідачем ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Матеріали справи свідчать, що згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальністі власників наземних транспортних засобів АО 6487690 від 17.10.2019 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля КІА Сerato, д.н.з. НОМЕР_2 застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) (а.с. 25).

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 24.07.2020 року (а.с.4-10), укладеного між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 щодо автомобіля Mercedes S500, д.н.з. НОМЕР_1 страховими випадками визначено пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка сталася за участю двох або більше керованих наземних транспортних засобів та є контактним (наявне зіткнення) виключно з вини третьоої особи - встановленого учасника, який керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів та допустив таке контактне зіткнення із застрахваним транспортним засобом. При цому ДТП має бути належним чином оформлено компетентними органами державної влади або Європротоколом.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку із ДТП, яка відбулася 06.08.2020 року, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ОСОБА_3 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 18,19,20,21,22,23).

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди (тобто відповідача) у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком (АТ «СК «ТАС» (приватне)) регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ «СК «ТАС» (приватне) виплатила ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в розмірі 35581,07 грн. (а.с.25).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що у зв`язку із ДТП, яка відбулася 06.08.2020 року, позивачем було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., АТ «СК «ТАС» (приватне)» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 35581,07 грн., яке, відповідно, є недостатнім для повного відшкодування завданої шкоди, вимоги позивача про стягненння з відповідача 14418,93грн. є обґрунтованими.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. сплаченого судового збору (а.с.3).

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 993, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.13, 81, 109, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 14418,93 грн. витрат по виплаті страхового відшкодування та 2270 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2021 року.

Суддя