Ухвала

13 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 438/592/17

провадження № 61-610св21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М.,

Карпенко С. О. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Світлана Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про розірвання іпотечного договору та застосування наслідків недійсності правочину за касаційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - адвоката Кушніра Олександра Петровича на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 березня 2019 року.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями

від 14 січня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві

Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , витребувано справу

№ 438/592/17 із суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання судового рішення.

27 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кушнір О. П. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 березня 2019 року.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями

від 29 січня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві

Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кушніра О. П.

08 лютого 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2021 року справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова С. М., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про розірвання іпотечного договору та застосування наслідків недійсності правочину за касаційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - адвоката Кушніра О. П. на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року призначено до судового розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31 серпня 2021 року до суду касаційної інстанції надійшла заява

ОСОБА_2 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А.,

Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.

07 вересня 2021 року до суду касаційної інстанції надійшла заява

ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А.,

Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.

Заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відвід обґрунтовані тим, що в них є сумніви щодо неупередженості та об`єктивності цих суддів, так як ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від 26 січня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії та зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року. У той самий час, у справі № 354/397/17 за аналогічних підстав, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Мартєв С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчук В. А., Фаловська І. М. ухвалою від 03 серпня 2021 року задовольнили клопотання ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та зупинили дію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Також ОСОБА_1 послалася на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М.,

Стрільчука В. А. від 25 травня 2021 року у справі № 759/4755/19 було задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та залучено його як правонаступника позивача - ПАТ «Дельта Банк», хоча таке судове рішення суперечить ухвалам Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року та від 30 вересня 2020 року у справі № 759/4755/19, якими було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про заміну сторони у справі правонаступником.

Зазначені підстави викликають сумніви у неупередженості суддів

Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., визнано необґрунтованою. Заяву про відвід передано іншому судді у порядку, передбаченому статтею 40 ЦПК України, у порядку, визначеному частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить

до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді

не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 10 вересня 2021 року заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. призначено судді-доповідачеві Коломієць Г. В.

За змістом частини восьмої статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У частині першій статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони

з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від участі

у розгляді справи № 438/592/17 немає, оскільки заява не містить визначених законом підстав для відводу суддів, а доводи заявників не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду.

Обставини та мотиви, викладені у заявах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказують на їх незгоду із процесуальними діями та ухвалами колегії суддів Верховного Суду, однак не можуть бути підставами для відводу складу суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того,

чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони

з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції

і законів України та на засадах верховенства права.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М.,

Карпенко С. О. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Світлана Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про розірвання іпотечного договору та застосування наслідків недійсності правочину за касаційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - адвоката Кушніра Олександра Петровича на постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць