Справа № 737/565/21
Проваждення № 2/737/267/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 737/565/21
за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
третя особаКуликівська селищна рада
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи позивач ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2

встановив:

11 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якій просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що позивач має на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , колишній чоловік позивача, зареєстрований, але не проживає в житловому приміщенні, що належить позивачу, понад один рік. Факт реєстрації ОСОБА_2 в житловому приміщенні, яке належить позивачу, порушує права власника на вільне розпорядження і користування майном, впливає на розмір комунальних платежів, оскільки позивач не може оформити субсидію.

Позовна заява надійшла до суду 11 серпня 2021 року.

18 серпня 2021 року, після отримання відомостей про зареєстроване місце реєстрації відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі.

Третя особа - Куликівська селищна рада надала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати за відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує. (а.с. 28).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, показав, що не проживає протягом року у спірному житловому приміщенні, оскілки відповідач вигнала його та до будинку не пускає.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9).

22 липня 2016 року шлюб між відповідачем та позивачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 22.07.2016 (а.с.11).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 12/509 від 29.07.2021, ОСОБА_2 не проживає більше року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до акта від 20.07.2021 року, підписаного старостою Салтиково-Дівицького старостинського округу Лисицею А.Г., спеціалістом відділу ЦНАП виконкому Куликівської селищної ради Гайдук О.М., працівником Салтиково-Дівицького старостинського округу, свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 протягом останнього року (а.с.13).

З заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що колишній чоловік ОСОБА_1 , не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 без поважних причин (а.с. 14-15).

Предметом позову, що розглядається, є вирішення питання про втрату права користування житлом громадянина, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад установлені законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.

Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Твердження відповідача про безпідставність позову та існування поважних причин не проживання ним в спірному будинку понад встановлені законом строки суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В свою чергу положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили на об`єктивні обставини, які б давали суду можливість зробити висновок про поважність причин відсутності ним за зареєстрованим місцем проживання понад один рік.

Разом з тим, суд вважає, що надані позивачем докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, у зв`язку з чим позивача належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.

У зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 282, 289, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) 908,00 (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) у відшкодування сплаченого судового збору.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення суду складений 08 вересня 2021 року.

Суддя А.А. Кореньков