Провадження № 2/752/1506/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Бондар І.Ю.,

розглянувши у місті Києві, в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 52 491,50 грн, вартість послуг аварійного комісара - 700,00 грн та судовий збір.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, 14 листопада 2018 року о 10 годині 45 хвилин на вулиці Д.Луценка в м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті був пошкоджений автомобіль «Форд» державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА».

Вина відповідача підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року.

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 01.02.2019 здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому у сумі 52 491,50 грн.

З огляду на викладене представник МТСБУ просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат і судовий збір.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 2 січня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 34-35).

Справа неодноразово переносилася.

В судовому засіданні сторони відсутні. Про дату, час, та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у встановлений строк відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з вказаної постанови, 14.11.2018 о 10 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 211440», державний номер НОМЕР_1 , поблизу будинку № 16 по вулиці Дмитра Луценка в м. Києві, порушив вимоги пунктів 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України, а саме не врахував дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «FORD FIESTA» державний номер НОМЕР_3 , який рухався назустріч, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів (а.с. 13).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.10.2018 року, був пошкоджений автомобіль «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 10) Цивільно-правова відповідальність водія вказаного автомобіля була застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА» на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АМ/4693487 (а.с. 14).

На час скоєння даної ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 14).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження пошкодження автомобіля «FORD FIESTA» позивачем були надані акт огляду транспортного засобу № 54257 від 23.11.2018 року, підписаний оцінювачем ОСОБА_3 (а.с. 21), розрахунки ремонтної калькуляції від 23.11.2018 (а.с. 22-24), звіт № 54257 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 30.11.2018 (а.с. 15-20).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

До Моторного (транспортного) страхового бюро України від потерпілого ОСОБА_2 ,, водія «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_3 , надійшло повідомлення від 15.11.2018 року про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8) та його заява від 15.11.2018 року про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 14.11.2018 року (а.с. 9).

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з положеннями частини 3 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів.

МТСБУ був залучений експерт для здійснення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_3 , послуги якого склали 700,00 грн., що підтверджується рахунком-фактури № СФ-0000086 від 03.12.2018 і які були сплачені МТСБУ 25 січня 2019 року відповідно до платіжного доручення №658938 (а.с. 26,27).

Згідно зі звітом № 54257 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 30.11.2018, складеним оцінювачем ОСОБА_3 ТОВ «Професійна експертна компанія», яка діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 24 вересня 2007 року № 5847 та Сертифікату № 613/18 суб`єкта оціночної діяльності від 01.08.2018, які видані Фондом державного майна України (а.с. 25), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ОСОБА_2 після пошкодження КТЗ «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_3 дорівнює з урахуванням ПДВ 57514,26 грн (а.с. 15-20).

1 лютого 2019 року ОСОБА_2 , водію «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_3 була виплачена сума відшкодування - 52491,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 911947 (а.с. 29).

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.29 вказаного Закону, передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст.41 цього Закону, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 52491,50 грн.

Також, позивачем було сплачено 700,00 грн. ТОВ «Професійна ексепертна компанія» за послуги аваркома (експерта).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону.

Разом з тим, необхідність застосування до відповідача виключень, передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріалами справи не підтверджується.

Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки відповідач добровільно не відшкодував шкоду, згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами цивільного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 на його користь суми страхового відшкодування у розмірі 52491,50 грн., сплаченого позивачем на користь потерпілого за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась з вини відповідача, та суми витрат за послуги аваркома (експерта) у розмірі 700,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 133, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позовові вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 53 191, 50 гривень, судові витрати по сплаті судового збору 1 921, 00 гривень, що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 55 112 (п`ятдесят п`ять тисяч сто дванадцять) гривень 50 копійок.

(п`ятдесят п`ять тисяч сто дванадцять) гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк