Справа № 285/2768/21
провадження у справі № 2/0285/738/21
08 вересня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої - судді Сташків Т.Г.,
за секретаря судового засідання Букша О.В.,
сторони по справі: позивач ОСОБА_1 , відповідач ТОВ "Міжнародна страхова компанія",
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський
за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП,
01.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП, у якій просив стягнути на його користь: страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача в розмірі 37 054 грн. 42 коп.; страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивачем в розмірі 5 390 грн. 38 коп.; страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності позивачем в розмірі 85 014 грн.; страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 6 372 грн. 94 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 09.06.2020 року близько 11 год. 30 хв. в м. Новоград-Волинський Житомирської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки "AUDI A6", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , зіткнувся з мотоциклом марки "SPARK SP110C-2", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок даної ДТП, водій мотоцикла марки "SPARK SP110C-2", ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому-вивиху лівої великогомілкової кістки в ділянці гомілково-ступеневого суглобу, множинних ран та саден верхніх та нижніх кінцівок, які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. З 03.07.2020 року до 15.07.2020 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Новоград-Волинської районної лікарні. 03.11.2020 року Житомирським обласним центром МСЕК позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, а 15.03.2021 року - ІІ групу інвалідності. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.05.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 21.12.2020 року позивач звертався із заявою до відповідача щодо виплати страхового відшкодування, яку на момент звернення до суду із зазначеним позовом відповідач не здійснив.
Сторони в судове засідання не прибули. Про місце і час розгляду повідомлені належним чином.
Позивач в заяві позовні вимоги підтримав повністю. Розгляд справи просив провести без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, свого представника в судове засідання повторно не направив, причини неявки не повідомили. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.
Зважаючи на викладене суд, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.06.2020 року близько 11 год. 30 хв. в м. Новоград-Волинський Житомирської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки "AUDI A6", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , зіткнувся з мотоциклом марки "SPARK SP110C-2", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок даної ДТП водій мотоцикла марки "SPARK SP110C-2". ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому-вивиху лівої великогомілкової кістки в ділянці гомілково-ступеневого суглобу, множинних ран та саден верхніх та нижніх кінцівок, які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (а.с 12-20).
ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТОВ "Міжнародна страхова компанія" (а.с. 39).
З 03.07.2020 року до 15.07.2020 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Новоград-Волинської районної лікарні (а.с. 21).
03.11.2020 року Житомирським обласним центром МСЕК позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, а 15.03.2021 року - ІІ групу інвалідності (а.с. 32, 33).
31.12.2020 року представник позивач звернувся до ТОВ "Міжнародна страхова компанія" із повідомленням про ДТП, а також із заявами про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою працездатності, тимчасовою втратою працездатності, моральної шкоди, та витратами на лікування (а.с. 39-41).
Доказів, які б свідчили про виплату позивачу страхового відшкодування, матеріали справи не містять.
Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.05.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 21.12.2020 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховомуполісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: 1) у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; 2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року № 755/18006/15-ц покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

І. Згідно п. 24.1 ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

У зв`язку з настанням ДТП позивачем понесені витрати на лікування в сумі 37 054 грн. 42 коп., (а.с. 21-31), які підлягають стягненню з відповідача.

ІІ. Відповідно до ст. 25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

З довідок форми 0941-1/о вбачається, що позивач був тимчасово непрацездатним у наступні періоди:

з 09.06.2020 до 10.06.2020 , тобто 1 календарний день;

з 10.06.2020 до 30.06.2020, тобто 20 календарних днів;

з 03.07.2020 до 15.07.2020, тобто 13 календарних днів.

За період тимчасової непрацездатності позивача з 09.06.2020 до 15.07.2020, Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2020 року - 4723 грн.

Отже, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача, складає 5390 грн. 38 коп., яке розраховується наступним чином:

з 09.06.2020 до 30.06.2020 включно - (4723 грн./20 робочих днів у червні) х 15 робочих днів тимчасової непрацездатності позивача у червні = 3542 грн. 25 коп.;

з 03.07.2020 до 15.07.2020 включно (4723 грн./23 робочі дні у липні) х 9 робочих днів тимчасової непрацездатності позивача у липні =1848 грн. 13 коп.

ІІІ. Згідно ст. 26 Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

03.11.2020 року Житомирським обласним центром МСЕК позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, а 15.03.2021 року - ІІ групу інвалідності.

Станом на день настання страхового випадку, встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1.01.2020 року - 4723 грн. (ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік").

Таким чином, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок ДТП, складає 85 014 грн. (18 х 4723 грн.).

ІV. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За змістом п. 23.1. ст. 23 Закону шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого - 37 054 грн. 42 коп.; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності - 5 390 грн. 38 коп; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим - 85 014 грн., що в сумі становить 127 458 грн. 80 коп.

Отже, розмір страхового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу внаслідок ушкодження здоров`я складає 6 372 грн. 94 коп. (127 458 грн. 80 коп. х 5%).)

Таким чином, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача внаслідок ДТП становить 133 831 грн. 74 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 338 грн. 32 коп.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем надано докази витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн., які відповідачем не спростовані. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем надано не було, а тому зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 12, 74-82, 137, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 )до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, проспект Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12; ) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія"на користь ОСОБА_1 37'054,42 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача; 5'390,38 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивачем; 85'014,00 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності позивачем; 6'372,94 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, а всього 133 831,74 грн. (сто тридцять три тисячі вісімсот тридцять одну гривню 74 копійки).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" на користь ОСОБА_1 15'000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень нуль копійок) судових витрат пов`язаних з оплатою позивачем правничої допомоги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" в дохід держави судовий збір 1338,32 грн. (одна тисяча триста тридцять вісім гривень 32 копійки).

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 10.09.2021 року.

Головуюча суддя Т.Г. Сташків