Справа №597/1042/21
Провадження №2/597/190/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судового засідання Богдана В.М.

представників позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та відновлення становища, яке існувало до порушення права,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві та її представники в судовому засіданні просять визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №165 від 22.02.2019 року, яке видано відповідачці ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта 220 та визнати припиненим право власності відповідачки на вищевказане нерухоме майно. Також просять визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державних актів на право власності на земельні ділянки, серії ЯБ №801003 від 20.02.2006 року, серії ЯВ №337080 від 03.03.2009 року та серії ЯЗ №337081 від 03.03.2009 року, площею відповідно по 0,61 га кожна, що видане відповідачці ОСОБА_4 та визнати припиненим право власності останньої на вищевказане нерухоме майно.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка та її представники покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки ОСОБА_5 , який проживав в АДРЕСА_1 . Позивачка в серпні 2018 року випадково дізналася про те, що дідом було складено в її користь заповіт, який не змінено і не скасовано. Також в серпні 2018 року, отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачка довідалася, що 22.10.2008 року ОСОБА_6 зареєстрував за собою право власності на житловий будинок, який є предметом даного спору, на підставі рішення суду від 08.10.2008 року по справі №2-382/2008. Тоді позивачка звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірне будинковолодіння. Даний позов задоволено судом в повному обсязі позовних вимог. Після набрання вказаним рішенням суду законної сили позивачка звернулася з ним до нотаріуса, яка їй повідомила про те, що власником будинку, що в АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , яка оформила за собою право власності після смерті чоловіка ОСОБА_6 . Крім цього, відповідачка оформила за собою право власності на три земельні ділянки, площею 0,61 га кожна.

Позивачка та її представники переконані, що вищевказаними діями відповідачки ОСОБА_4 порушено права позивачки, які суд має захистити, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення її прав.

Ухвалою суду 06.08.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачка ОСОБА_4 відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомила, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так як проти цього не заперечують представники позивачки.

Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи №179/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , витребуваної в порядку забезпечення доказів від Заліщицької державної нотаріальної контори, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного:

У судовому засіданні встановлено, що дід позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Померлий ОСОБА_5 01.03.2000 року заповів все належне йому майно своїй внуці ОСОБА_7 , що стверджується дублікатом заповіту від 16.06.2020 року, складеним ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 та зареєстрованим Зозулинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області у реєстрі за №16.

Також встановлено, що ОСОБА_7 05.05.2016 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , актовий запис №26, тому змінила прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 05.05.2016 року.

Положеннями ст.1270 ч.1 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 27.11.2019 року у справі №597/58/19, яке набрало законної сили 09.01.2020 року, позов ОСОБА_10 до Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та скасування реєстрації права власності вирішено задоволити повністю.

Позивачці вказаним вище судовим рішенням визначено додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання законної сили рішенням суду для прийняття спадщини за заповітом від 01.03.2000 року, зареєстрованим у реєстрі за №16, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ..

Також вирішено скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв.м., що зареєстрований 22.10.2008 року за ОСОБА_6 , реєстраційний номер 25149901.

При прийнятті вищевказаного судового рішення та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірне будинковолодіння, суд виходив з того, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №150925731 від 23.12.2018 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що в АДРЕСА_1 зареєстровано 22.10.2008 року за реєстраційним номером 25149901 за ОСОБА_6 , згідно рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 08.10.2008 року за №2-382/2008.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області 08.10.2008 року по справі №2-382/2008 позов ОСОБА_6 задоволено повністю, визнано за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_11 .

ОСОБА_6 був спадкоємцем за заповітом від 02.03.2006 року, зареєстрованим в реєстрі за №232 після смерті ОСОБА_11 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.03.2006 року.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 23.10.1999 року ОСОБА_5 і ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 23.10.1999 року, актовий запис №11.

Однак, ОСОБА_5 01.03.2000 року склав заповіт на корись своєї внуки ОСОБА_13 .

Отже, з урахуванням вищезазначеного, ОСОБА_11 складаючи 02.03.2005 року на користь ОСОБА_6 заповіт була позбавлена права на спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 його заповітом від 01.03.2000 року на користь ОСОБА_13 , хоча і мала право на обов`язкову частку після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Згідно ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачка в позовній заяві та її представники у судовому засіданні стверджують, що після набрання рішенням суду по справі №597/58/19 законної сили позивачка звернулася з ним до нотаріуса, яка їй повідомила про те, що власником будинку, що в АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , яка оформила за собою право власності після смерті чоловіка ОСОБА_6 . Крім цього, виявилося, що відповідачка ОСОБА_4 оформила за собою право власності на три земельні ділянки, площею 0,61 га кожна. Позивачка та її представники переконані, що вищевказаними діями відповідачки порушено права позивачки, які підлягають судовому захисту, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивачки.

Дані твердження позивачки та її представників не викликають сумніву у суду, виходячи з наступного:

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 від 20.07.2016 року.

Відповідачка ОСОБА_4 07.11.2018 року звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6

07.11.2018 року відповідачці ОСОБА_4 видано державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом №1136 на земельну ділянку площею 0,6102 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1067.

22.02.2019 року відповідачка ОСОБА_4 звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6

22.02.2019 року відповідачці ОСОБА_4 видано державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом №165 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв.м.

Відповідно до приписів ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

А, тому, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що оскільки рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 27.11.2019 року по справі №597/58/19 скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_6 на спірний житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , а відповідачка ОСОБА_4 приховавши від позивачки факт смерті ОСОБА_6 оформила на своє ім`я спадщину після його смерті, позов в цій частині слід задовольнити та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №165 від 22.02.2019 року, яке видано ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта 220 та визнати припиненим право власності ОСОБА_4 на вищевказане нерухоме майно.

Що стосується решти позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість їх часткового задоволення, враховуючи відповідь Відділу у Заліщицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №31-19-0.25-104/105-21 від 02.06.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_6 успадкував земельну частку (пай) за межами населеного пункту, на території Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,61 га, кадастровий номер :01:001:1067 після смерті ОСОБА_11 та отримав державний акт серії ЯЗ №337081, яку після його смерті успадкувала його дружина - відповідачка по справі ОСОБА_4 , право власності відповідачки на яку слід визнати припиненим із скасуванням свідоцтва про право на спадщину №1136 від 07.11.2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати у розмірі 6816 гривень, які складаються із витрат по оплаті судового збору 1816 гривень та витрат на оплату наданої позивачці правничої допомоги 5000 гривень та вважає доцільним вищевказані судові витрати стягнути з відповідачки в користь позивачки.

Керуючись ст.ст.15, 16, 1301 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-82, 89, 141, 211, 258, 259, 263-266, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та відновлення становища, яке існувало до порушення права задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №165 від 22.02.2019 року, яке видано ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта 220 та визнати припиненим право власності ОСОБА_4 на вищевказане нерухоме майно.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №1136 від 07.11.2018 року, яке видано ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,6102 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1067 та визнати припиненим право власності ОСОБА_4 на вищевказане нерухоме майно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки с.Зозулинці Заліщицької міської територіальної громади Чортківського району Тернопільської області в користь позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 6816 (шість тисяч вісімсот шістнадцять) гривень судових витрат по справі.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.ст.284, 354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачкою протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, а відповідачкою протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Повне найменування сторін справи:

позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідачка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: с.Зозулинці Заліщицької міської територіальної громади Чортківського району Тернопільської області.

Повне рішення суду складено 29.11.2021 року.

Суддя Степан ДУДЯК