Постанова

Іменем України

(додаткова)

01 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 761/14537/15-ц

провадження № 61-17359св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник (боржник) - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

суб`єкт оскарження - старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шеремет Олександр Вікторович,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

Історія справи

У січні 2020 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) Шеремета О. В.

Заявник просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шеремета О. В. щодо арешту майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 60640958 та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шеремета О. В. від 21 грудня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 60640958 про арешт майна боржника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шеремета О. В. від 21 грудня 2019 року у ВП № 60640958 про арешт майна боржника.

Вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шеремета О. В. щодо арешту майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 60640958 залишено без задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою місцевого суду в частині задоволених вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року в частині задоволених вимог та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову в задоволенні вимог скарги в частині скасування постанови старшого державного виконавця про арешт майна боржника.

Крім того, у лютому 2020 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про постановлення додаткового судового рішення у цій справі, в якій просив стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 250 грн.

Додатковою ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (ухвали) у справі задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у суді першої інстанції, у розмірі 2 100 грн.

Не погодившись з такою додатковою ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подали апеляційні скарги на неї.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року в частині розміру суми, стягнутої на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, та ухвалити в цій частині нове - про задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2021 року до Верховного Суду, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, ухваливши нове - про відмову у задоволенні вимог.

Постановою Верховного Суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року в оскаржуваній частині, постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року залишено без змін.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року задоволена.

Касаційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року задоволена частково.

Додаткова ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року, постанова Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року змінені, збільшено розмір стягнутих з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 2 100 грн до 5 250 грн.

Зміст заяви та висновки Верховного Суду за результатами її розгляду

13 липня 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить ухвалити у справі додаткове судове рішення (постанову), яким розподілити судові витрати ОСОБА_1 у розмірі 4 900 грн на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом у судах апеляційної та касаційної інстанцій справи за скаргою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та постанову старшого державного виконавця Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О. В. щодо накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні ВП № 60640958.

Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заявника, суд дійшов висновку про задоволення заяви частково.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Розпорядженням в. о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 30 серпня 2021 року № 1662/0/226-21 у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2021 року матеріали справи № 761/14537/15-ц передано на розгляд колегії суддів: Червинської М. Є. (головуючий), Бурлакову С. Ю., Зайцеву А. Ю., Коротенку Є. В. (суддя-доповідач), Коротуну В. М.

У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Встановлено, що 03 лютого 2020 року між Адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» в особі в.о. Керуючого бюро Маринушкіна А. Г. («Бюро») та ОСОБА_1 («Клієнт») було укладено договір № 0720/20 про надання правничої (правової) допомоги, у відповідності до якого Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе обов`язок надати професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, попередньо узгоджених сторонами та передбачених цим Договором.

30 листопада 2020 року між Адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» в особі в.о. Керуючого бюро Маринушкіна А. Г. та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 13 до договору від 03 лютого 2020 року № 0720/20 про надання правничої (правової) допомоги.

У вказаній додатковій угоді сторони домовились щодо надання Адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» клієнту ОСОБА_1 правничої допомоги в судах апеляційної та касаційної інстанцій у справі за скаргою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та постанову державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) щодо накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні № 60640958 (стягувач ОСОБА_1 ) при виконанні рішення суду у справі № 761/14537/15-ц.

Відповідно до Додатка № 26 до договору від 03 лютого 2020 року № 0720/20 - детального опису (акта) наданої правової допомоги, Адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» клієнту ОСОБА_1 нараховано кошти за надання правової допомоги у цій справі в загальній сумі 4 900 грн, зокрема за:

1) пошук та вивчення відповідної практики Верховного Суду - 2,5 години, 1750 грн;

2) складання апеляційної скарги стягувача на додаткову ухвалу суду першої інстанції від 14.08.2020 в частині розподілу судових витрат - 1,5 години, 1050 грн;

3) складання відзиву на апеляційну скаргу боржника на додаткову ухвалу суду першої інстанції від 14.08.2020 в частині розподілу судових витрат - 0,5 годин, 350 грн;

4) процесуальне представництво адвоката в суді апеляційної інстанції погодинно або інструктаж клієнта у разі самопредставництва в суді апеляційної інстанції - 1 година, 700 грн;

5) складання касаційної скарги стягувача на постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанцій про скасування арешту майна боржника у сумі - 1,5 години, 1050 грн.

Своїми підписами сторони договору взаємно узгодили та підтвердили цей детальний опис (акт) щодо фактично наданої Клієнту професійної правничої допомоги.

Згідно квитанції № 0720/20-13 до прибуткового касового ордера від 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 сплатив Адвокатському бюро «Арсена Маринушкіна» за договором від 03 лютого 2020 року № 0720/20 (додаткова угода № 13) 4 900 грн.

Вказані документи вчасно надані заявником суду.

Таким чином, витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в судах апеляційної та касаційної інстанцій при розгляді справи за скаргою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та постанову державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 60640958 обґрунтовано визначено заявником саме у розмірі 4 900 грн, що відповідає умовам договору про надання правничої допомоги та підтверджено відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Також встановлено, що вказані витрати пов`язані з розглядом цієї справи, є реальними, дійсними та необхідними.

При таких обставинах, приймаючи до уваги, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року та постановою Верховного Суду від 24 червня 2021 року, скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та постанову державного виконавця задоволено частково - на 50%, ураховуючи положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, Верховний Суд вважає за необхідне провести розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, шляхом покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 450 грн (50 % від 4 900 грн).

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун