Справа № 716/1293/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.,

з участю секретаря судових засідань - Вікторівської Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., за реєстровим № 87283, про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 75196 грн. 60 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим №87283 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 75196 грн. 60 коп. за період з 29.01.2019 по 22.03.2021 та 650 грн плати за вчинення виконавчого напису. Вказаний виконавчий напис приватний нотаріус мотивувала тим, що ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором №0933/017119-PR від 13.01.2015, укладеним між нею та Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого відповідно до договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 було Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохоллс Веста», яке в свою чергу згідно договору відступлення Прав вимоги за кредитними договорами №29-01/19/1 від 29.01.2019 відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал».

04.05.2021 на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Кондрюком К.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.05.2021 приватним виконавцем Кондрюком К.О. прийнято постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що нотаріусом не було дотримано умов Порядку вчинення виконавчого напису в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, позивач вважає вищевказаний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить його визнати таким, що не підлягає виконанню.

01.09.2021 від представника відповідача Іжаковського О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він, посилаючись на незаконність вимог позивача, зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, в свою чергу, позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Також вказав, що чинним законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Одночасно від представника відповідача Іжаковського О.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому він просить відмовити позивачу у стягненні зазначених витрат, посилаючись на те, що позивачем не додано до позовної заяви належних та допустимимх документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 6000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, однак, в матеріалах справи міститься їх клопотання про розгляд справи в їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вони були завчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи та не повідомили суд про причини неявки.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал » вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 87283 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" несплаченої в строк заборгованості по кредитному договору №0933/017119-PR від 13.01.2015 в розмірі 74546 грн. 60 коп. за період з 29.01.2019 по 22.03.2021, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 30294,60 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 30294,60 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 28199,60 грн., а також 650,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису (а.с.13).

04.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №653167 по виконанню виконавчого напису нотаріуса від 05.04.2021 за №87283 (а.с.10).

Із змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до приписів ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 0933/017119-PR від 13.01.2015 строком на 1 рік ( 364 (365) календарних днів з моменту (дня) надання кредиту) з можливістю його автоматичного продовження. При цьому виконавчий напис вчинено за період з 29.01.2019 по 22.03.2021.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік).

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб"єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Так, пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 18.02.2021 - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Отже, станом на 05.04.2021 - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди.

Відтак, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що укладений між АТ «Укрсоцбанк» та позивачем кредитний договір, що складається із підписаних ОСОБА_1 анкети №10 від 13.01.2015 та заяви-договору №0933/017119-PR від 13.01.2015, який наданий нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, всупереч вимогам Переліку, в редакції від 29.11.2001, не був посвідчений нотаріально, що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18.

При цьому, судом враховується, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи були надані банком нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та постанові від 10.10.2018 року у справі №405/1015/17.

Відтак, вирішуючи питання наявності правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б вказували на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), які б давали нотаріусу можливість встановити виникнення у заявника права на примусове стягнення боргу та підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірним.

Слід зазначити, що в матеріалах справи також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що повідомлення про зміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором №0933/017119-PR від 13.01.2015, на підставі якого було вчинено виконавчий напис було отримано ОСОБА_1 , тобто, що вона була вчасно проінформованою про наявність заборгованості за кредитним договором та мала можливість оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», або ж виконати їх.

Вказані обставини свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, які виникли між сторонами в результаті укладення кредитного договору № 0933/017119-PR від 13.01.2015, який і став підставою для вчинення виконавчого напису та свідчить про наявність між сторонами спору.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем та третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не викладено жодних заперечень та не надано жодних належних доказів на спростування доводів позивача, суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачка понесла витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 гривні, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями №89783 від 29.06.2021 про сплату судового збору при зверненні до суду з даним позовом на суму 908 грн та №89941 від 29.06.2021 про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову на суму 454 грн (а.с.9,28), які належить стягнути з відповідача.

Крім того, згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Роскрут О.С. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000433 від 27.09.2019, ордер серії СЕ №1025578 від 25.06.2021) (а.с. 21).

Згідно з Договором про надання правової (правничої) допомоги від 09.06.2021 та попереднім розрахунком судових витрат загальна вартість наданих послуг, становить 6 000,00 грн (а.с.17-19).

Факт проведення позивачем ОСОБА_1 готівкових розрахунків з представником ОСОБА_2 підтверджується розрахунковою квитанцією від 29.06.2021 (а.с.20).

Отже, ОСОБА_1 було доведено понесені нею витрати на правову допомогу, які попередньо були погоджені Договорі про надання правової (правничої) допомоги від 09.06.2021.

Відтак, вказані обставини спростовують твердження сторони відповідача з приводу того, що позивачем не додано до позовної заяви належних та допустимимх документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 6000 грн.

Окрім того, надаючи оцінку письмовим запереченням відповідача, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами, та саме на сторону, яка вказує на неспівмірність витрат, покладається обов`язок з надання доказів на обґрунтування невідповідності адвокатських витрат.

Однак, відповідачем не підтверджено та не доведено суду належними та допустимими доказами викладені у запереченнях обставини, а саме наявності підстав для відмови у стягненні витрат, понесених позивачем, та які підлягають стягненню з відповідача, оскільки викладені останнім обставини є лише припущеннями, які ґрунтуються на суб`єктивній оцінці відповідача вартості адвокатських витрат, а не на фактичних доказах, що підтверджують невідповідність цих витрат.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання адвокатом Роскрут О.С. професійної правничої допомоги позивачу у даній справі на суму 6000,00 грн., суд дійшов висновку в обґрунтованості клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката у вказаному розмірі.

Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 10-30 год. 03.09.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 08.09.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 08.09.2021.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №87366 про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 0933/017119-PR від 13.01.2015 в розмірі 74546 грн. 60 коп. та 650 грн. - за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», юридична адреса: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, ;

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна - адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович - адреса місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Міцкевича,2, оф.22.

Дата складення повного судового рішення 08.09.2021.

Суддя Пухарєва О.В.