КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Київ

Справа № 359/2786/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/9573/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ-Україна» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області постановлену під головуванням судді Чирки С.С. 02 квітня 2021 року, повний текст ухвали складений 06 квітня 2021 року, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ-Україна», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.

Заборонено будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження внеску ОСОБА_3 в статутний капітал ТОВ «АМТ-Україна», що складається з ідеальної частки в обсязі з 50% житлового будинку та господарських (допоміжних) споруд, які не введені в експлуатацію, загальною площею 302,50 кв.м, житловою площею 140,80 кв.м, розташованих на земельній ділянці, загальною площею 0,0989 га, кадастровий номер :04:040:0059, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 1792500,00 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що між сторонами у справі виник спір з приводу відчуження майна шляхом передачі його до статутного капіталу ТОВ «АМТ-Україна». При цьому, суд звернув увагу на те, що обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Тому накладення арешту на вказане нерухоме майно може створити перешкоди в господарській діяльності товариства, а це є неприпустимим. Однак вважав допустимим, з метою забезпечення пред`явленого позову заборонити вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «АМТ-Україна».

Не погодилось із вказаною ухвалою суду ТОВ «АМТ-Україна», представником подана апеляційна скарга, в якій він посилається на неповне з`ясування судом обставин справи. Вказує на те, що за час розгляду справи відповідачами не вчинялись будь які дії, які б могли викликати побоювання позивача щодо відчуження відповідачами майна чи інших дій, які б призвели до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, тому до заяви про забезпечення позову не було надано доказів, які б свідчили про такі наміри.

На підставі викладеного просить задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду в частині задоволення заяви шляхом накладення заборони на відчуження внеску ОСОБА_4 в статутний капітал ТОВ «АМТ-Україна» скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Новак Н.Ю. вказує на те, що ухвала суду є законною і обґрунтованою. Вказаний житловий будинок наразі є предметом спору в іншій справі, але відповідачами вже здійснено його відчуження і подальше відчуження ускладнить розгляд справи та може зробити неможливим виконання рішення в майбутньому. На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Новак Н.Ю. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак всі повідомлення були повернуті поштовим відділенням /а.с.78-83,119,120/. Судові повідомлення також направлялись відповідачам на електронну адресу. ТОВ «АМТ-Україна» у листі від 16 червня 2021 року, за підписом директора Мар`яна С.Є., та направленим електронною поштою, просили розглядати справу без участі їх представника /а.с.70,71/. А отже відповідачі у справі є обізнаними про розгляд справи апеляційним судом.

Тому колегія суддів, керуючись положеннями ст.ст. 371,372 ЦПК України, вважала за можливе розглядати справу за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить:

- визнати недійсним правочин у формі акту прийому-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «АМТ-Україна» від 18 квітня 2018 року;

- визнати недійсним договір дарування частки в статутному капіталі ТОВ «АМТ-Україна» у розмірі 1792500 грн від 02 квітня 2019 року, укладеного між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваними правочинами відповідачі розпорядилися майном, що має правовий статус спільного майна подружжя (її та ОСОБА_2 ), а саме майном у вигляді ідеальної частки в обсязі 50% житлового будинку та господарських (допоміжних) споруд, які не введені в експлуатацію, загальною площею 302,50 кв.м., житловою площею 140,80 кв.м., розташованих на земельній ділянці, загальною площею 0,0989 га, кадастровим номером :04:040:0059, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Наразі спір щодо цього майна розглядається Дарницьким районним судом м. Києва, так як Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року скасовані рішення суду першої та апеляційної інстанцій, справа направлена на новий розгляд.

Також в березні 2021 року позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач наголошувала на нагальній потребі вжиття заходів забезпечення позову, так як їх невжиття може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення. Вказувала, що існує реальна загроза подальшого відчуження ТОВ «АМТ-Україна» та ОСОБА_3 спірного майна.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надано докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно з роз`ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір з приводу вчинення відповідачами правочинів щодо майна, яке є предметом спору між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 в іншій справі щодо поділу майна подружжя. А отже між сторонами дійсно існує спір, наразі спірне майно було передано до статутного капіталу ТОВ «АМТ-Україна» і було подаровано відповідачу ОСОБА_6 , як частка у статутному капіталі. Таким чином, на даний час майно перебуває у власності відповідачів ТОВ «АМТ-Україна» та ОСОБА_7 , і вони можуть розпоряджатися ним. Але подальше відчуження призведе до ускладнення розгляду справи або виконання рішення. Отже, до вирішення справи по суті, обмеження прав власника, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Крім того, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення вказаного позову шляхом заборони вчиняти дії направлені на відчуження внеску, який складається з ідеальної частки житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачами не вчинялись будь які дії, які б могли викликати побоювання позивача про відчуження відповідачами майна не є достатніми для скасування ухвали суду, так як підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо. Тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог, та в даній справі наявні такі підстави.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ-Україна»- залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 09 вересня 2021 року.