Справа № 602/1245/20
Провадження № 2/602/47/2021
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
У Х В А Л А

"06" вересня 2021 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді - Костів Л.І.,

секретар - Домчук В.І.,

розглянувши в письмовому провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Ланівці цивільну справу за позовною заявою Лановецької міської ради Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, посилаючись на те, що 04 листопада 2011 року між Лановецькою міською радою та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) комунального майна територіальної громади м.Ланівці, сіл Волиця, М.Куськівці, Оришківці Тернопільської області № 18, відповідно до якого Лановецька міська рада Тернопільської області передала, а ФОП ОСОБА_2 прийняла у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно. Договір оренди був укладений строком на 2 роки та згодом неодноразово продовжений на той самий строк. Зокрема, додатковою угодою від 04 листопада 2015 року Договір оренди було продовжено до 04 жовтня 2018 року.

04 жовтня 2018 року, у зв`язку із закінченням терміну дії Договору оренди, об`єкт оренди було повернуто орендодавцю, про що сторонами було підписано Акт прийому-передачі приміщення від 04 жовтня 2018 року.

Орендар добросовісно виконувала обов`язки щодо сплати орендної плати за користування об`єктом оренди. Проте, в період за 2016 рік та по 04 жовтня 2018 року Орендар не здійснювала оплату за користування комунальними послугами - електроенергією та природнім газом. По факту несплати орендарем коштів за користування комунальними послугами між сторонами було проведено Акт звірки взаєморозрахунків за використання природного газу та електроенергії, відповідно до якого заборгованість за використання електроенергії становила 5200 грн. 56 коп. та за використання природного газу - 17768 грн. 69 коп. Загальна сума боргу за користування комунальними послугами становила - 22969 грн. 25 коп.

14 листопада 2018 року рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради № 230 «Про погодження умов договору» було погоджено умови договору про розтермінування заборгованості за споживання комунальних послуг ФОП ОСОБА_2

14 листопада 2018 року між Лановецькою міською радою та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір про розтермінування заборгованості, відповідно до пункту 1.1 якого ОСОБА_3 визнає та підтверджує заборгованість перед Лановецькою міською радою Тернопільської області за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) комунального майна територіальної громади мЛанівці, сіл Волиця, М.Куськівці, Оришківці Тернопільської області № 18 від 04 листопада 2011 року за користування комунальними послугами станом на 04 жовтня 2018 року в сумі 22969 грн. 25 коп. Згідно з пунктами 1.2, 1.3 Договору про розтермінування заборгованості Боржник зобов`язується сплатити зазначену у п.1 цього Договору суму протягом одного календарного року відповідно до затвердженого графіка. Кінцевим терміном проведення останнього платежу був жовтень 2019 року.

04 вересня 2019 року відповідачем ОСОБА_2 було здійснено переказ коштів на рахунок позивача в рахунок погашення заборгованості в сумі 1500 грн. 00 коп. Таким чином, станом на день подачі позову сума заборгованості відповідача перед Лановецькою міською радою Тернопільської області становить 21 469 грн. 25 коп.

Відповідач зобов`язання за договором оренди не виконала, внаслідок чого станом на 13 серпня 2020 року має заборгованість за договором в розмірі 21469 грн. 25 коп., які позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , а також понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, у тому числі щодо справ у спорах між суб`єктами господарювання, розглядають господарські суди.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 визначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У п. 4.22 вищевказаної постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV«Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відтак, вирішальне значення для визначення юрисдикції спору в даному випадку має те, чи на момент виникнення правовідносин фізична особа була зареєстрована як підприємець та чи виник спір між сторонами як між суб`єктами господарювання.

Виходячи з обставин, викладених у позовній заяві, спір у даній справі виник між Лановецькою міською радою Тернопільської області, яка діє на підставі Закону Украни «Про місцеве самоврядування» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 . В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до даних з ЄДРЮОФОП ФОП ОСОБА_2 було здійснено припинення підприємницької діяльності 12 грудня 2019 року.

Тобто, позивач звертається за захистом своїх прав, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, зокрема щодо його порушеного відповідачем права на одержання від орендаря оплати за користування комунальними послугами в сумі 21469 грн 25 коп. Відповідач на момент укладення договору оренди індивідуально визначеного комунального майна територіальної громади м.Ланівці, сіл Волиця, М.Кусківці, Оришківці Тернопільської області, була фізичною особою-підприємцем та орендувала для власної господарської діяльності частину нежитлового підвального приміщення, не здійснивши оплату за користування комунальними послугами. Таким чином, має місце спір про стягнення коштів, які не отримані позивачем, як юридичною особою (орендодавцем) від особи, яка на день виникнення заборгованості була фізичною особою підприємцем (орендарем), а тому цей спір відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України повинен розглядатися господарським судом.

Відтак, Лановецький районний суд Тернопільської області не є «судом встановленим законом» для розгляду даної справи, оскільки її розгляд віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ст. 256 ЦПК України, зазначено, що якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За таких обставин, суд вважає, що слід закрити провадження у справі за позовом Лановецької міської ради Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором з підстави, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно, суд повідомляє позивача, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду, а також, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім цього, згідно частини 2 статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., згідно платіжного доручення №485 від 28 жовтня 2020 року про сплату судового збору.

За таких обставин, суд вважає, що слід повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., згідно платіжного доручення №485 від 28 жовтня 2020 року, оскільки провадження у справі закрито.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 158, 200, 255, 259, 260, 261, 352-354 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Лановецької міської ради Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Тернопільської області (46001, м.Тернопіль, вул.Князя Острозького, 14-а).

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області повернути позивачу Лановецькій міській раді Тернопільської області (місце знаходження: м.Ланівці вул.Незалежності,34 Кременецького району Тернопільської області, ) сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, згідно платіжного доручення №485 від 28 жовтня 2020 року про сплату судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Л. І. Костів