УХВАЛА

08 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 607/10896/19

провадження № 61-7275св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

тертя особа за первісним та зустрічним позовами - управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради,

третя особа за зустрічним позовом - Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Залевського Віталія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду 05 квітня 2021 року в складі колегії суддів Парандюк Т. С., Дикун С. І., Храпак Н. М.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 та просила визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 .

13 червня 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду 05 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

26 та 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 та адвокат Залевський В. В., який діє в її інтересах подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду 05 квітня 2021 року.

Ухвалами Верховного Суду від 24 травня та 23 червня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України)та якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України)

В ухвалі Верховного Суду від 24 травня 2021 року вказано, що в касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, зазначає, що суди при вирішенні справи не застосували висновків викладених у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року в справі № 487/7241/18, від 02 грудня 2020 року в справі № 305/1707/18, від 29 січня 2020 року в справі № 753/21632/18. Крім цього, апеляційний суд не дослідив зібрані в справі докази.

В ухвалі Верховного Суду від 23 червня 2021 року вказано, що в касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження, зазначає, що суди при вирішенні справи не застосували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року в справі № 487/7241/18, від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18, від 04 грудня 2019 року в справі № 649/352/18, від 27 травня 2020 року в справі № 198/522/17, від 27 лютого 2017 року в справі № 332/4307/16-ц, від 06 березня 2019 року в справі № 201/8311/16-ц, від 27 березня 2019 року в справі № 504/18/15-ц.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук