Справа № 369/4418/21
Провадження № 2/369/3650/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09.09.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить:

стягнути з ОСОБА_3 , 1981 року народження, на користь ОСОБА_1 , 1980 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2010 року народження, в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 01 квітня 2021 року і до повноліття дитини.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позивач посилається на наступне.

Так, 8 січня 2005 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб у Бердичівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що зроблений актовий запис № 6, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

У шлюбі мають дитину- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 20.05.10 року.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 03.12.2020 року, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2020 по справі № 369/7961/20.

Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №106 від 19.03.2021 року. Відповідач з 08.03.2020 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини, спершу заявляв, що буде підтримувати сина матеріально і не потрібно подавати на аліменти, але протягом чотирьох місяців ніякої матеріальної допомоги надано не було.

Вказує, що відповідач є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 4000 (чотири тисячі) грн., оскільки працює в приватному підприємстві «А.Т.Н.» на посаді водія маршрутного транспортного засобу та має постійний дохід. Від надання довідки про розмір свого доходу відповідач відмовився, що підтверджується заявою позивача до ПП «А.Т.Н.», але погодився на нарахування розміру аліментів виходячи із суми середньорічної зарплати по даній галузі в м. Києві.

Позивач наголошує, що в дитини є певні проблеми із здоров`ям, в зв`язку із чим медичною комісією Бердичівської ЦМЛ продовжувався термін догляду за дитиною із трьох років до шести, а тому дитині необхідне щорічне санаторне лікування не менше 24-х днів на рік.

При таких обставинах, позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначеному нею розмірі - в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.04.2021 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В.

Ухвалою суду від 17.05.2021 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.06.2021 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що працює в Приватному підприємстві «А.Т.Н.» на посаді водія автотранспортного засобу та отримує мінімальну заробітну плату, яка за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року складає суму у розмірі - 31 330 грн. 00 коп. 07 квітня 2021 року уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 119. Наразі, дружина відповідача перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами (30 тиждень вагітності), даний факт підтверджується листком непрацездатності та довідкою № 93 від 24.05.2021 року, в зв`язку з чим перебуває на його утриманні, а з часом на утриманні відповідача буде перебувати ще одна дитини. Як вбачається з довідки № 93 від 24.05.2021 року ОСОБА_6 проживає за адресою АДРЕСА_1 за цією ж адресою проживає і відповідач, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним Депутатом Вишгородської міської ради Кравченко М.М. 26 травня 2021 року. Окрім того, наразі в Києво-Святошинському РВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 46367339 за яким з відповідача стягуються грошові кошти у розмірі 43 005 грн. 55 коп. на користь ОСОБА_7 згідно виконавчого листа виданого на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Визначений позивачем розмір аліментів в сумі 4000,00 грн., відповідач вважає завищеним та не підтвердженим жодним доказом.

Тому, за наявності вищевказаних обставин, з позовними вимогами відповідач погоджується частково, та зазначає, що має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн.

22.07.2021 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить позов задовольнити в повному обсязі

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.04.2021 р. та до повноліття дитини, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечував, оскільки розмір аліментів в сумі 4 000,00 грн. є завищеним. Просив суд задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи‚ приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що сторони 08.01.2005 р. зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

У шлюбі у сторін народилась дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 373.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2020 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірвано.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що добровільної згоди з приводу матеріального утримання неповнолітньої дитини між ними не досягнуто.

Позивач вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

В позовній заяві позивачем зазначено, що неповнолітній син ОСОБА_4 має проблеми зі здоров`ям з народження, проходить щорічні огляди у пульманолога. Психологом школи, де навчається дитина, для запобігання загострення агресивності, рекомендовано заняття з психологом, вартість одного сеансу коштує - 300 грн. Стіл для занять, ліжко (диван), шафа та комп`ютер коштують більше 40000 грн. Позивач одна не має можливості повністю забезпечити гідний рівень життя їхньої дитини.

При цьому, відповідач є здоровим та працездатним, отримує заробітну плату, має транспортний засіб, при таких обставинах, позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначеному нею розмірі - в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 19.03.2021 року № 106 ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 17.06.2021 року за № 122 ОСОБА_4 навчається у Вишнівському академічному ліцеї «Основа» з 01.09.2015 року. Вихованням учня в основному займається мама ОСОБА_1 , бабуся ОСОБА_8 . Батько ОСОБА_3 не бере участі в освітньому та виховному процесі свого сина.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає, розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» - установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України.

Відповідач ОСОБА_3 із заявленими позовними вимогами погоджується частково, зазначає, що має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн.

Визначений позивачем розмір аліментів в сумі 4 000,00 грн., відповідач вважає завищеним та не підтвердженим жодним доказом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 працює у Приватному підприємстві «А.Т.Н.» на посаді водія автотранспортного засобу.

Відповідно до довідки про доходи від 19.05.2021 року загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року становить 31 330,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 видане Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) 07.04.2021 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , про що 07.04.2021 року складено актовий запис №119.

Так, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , виданого Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідач є працездатним, відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів.

При цьому, суд зважає, що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітнього сина сторін, з врахуванням: віку дитини, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинок, а відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі - 3000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.04.2021 до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дитини.

Визначаючи вказаний вище розмір аліментів в твердій грошовій сумі, суд враховує також ту обставину, що відповідач працює та має дохід, а також відсутність будь-яких доказів та обґрунтування позовних вимог позивачем з приводу необхідності стягнення аліментів у сумі 4000,00 грн., зокрема жодного розрахунку витрат позивача на утримання дитини в розмірі, про який зазначає позивач суду не надано протягом всього часу розгляду справи, також позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану.

Зважає також суд і на відсутність аргументів та доказів необхідності стягувати аліменти з відповідача саме в розмірі 4 000,00 грн.

Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає на необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні неповнолітніх дітей є важливою.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Крім того, позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на лікування або навчання дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України.

Судовий збір в сумі 681,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10-13, 19,89, 258-259, 263-265, 273, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 3 000 (три тисячі гривень) 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 01.04.2021 року і до досягнення ним повноліття.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 681 (шістсот вісімдесят одну гривню) 00 копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне рішення складено: 13.09.2021 року.

Суддя А.В. Янченко