Справа № 303/1248/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Мукачівської окружної прокуратури, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року у складі судді Гутій О.В., про повернення позовної заяви Мукачівської місцевої прокуратури, правонаступником якої є Мукачівська окружна прокуратура, в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року позовну заяву Мукачівської місцевої прокуратури, правонаступником якої є Мукачівська окружна прокуратура, в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку повернуто позивачу з підстав п.1 ч.4 ст. ст.185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Мукачівська окружна прокуратура, як правонаступник Мукачівської місцевої прокуратури, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу з підстав п.1 ч.4 ст. ст.185 ЦПК України, оскільки зі змісту вищевказаної норми вбачається, що така процесуальна підстава для повернення позовної заяви, як не підтвердження повноважень щодо підписання позовної заяви на яку вказує суд першої інстанції зазначеною законодавчою нормою не передбачена. Керівник прокуратури при підписанні позовної заяви не діє як представник юридичної особи в розумінні «інституту процесуального представництва».

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в.о. керівника Мукачівської місцевої прокуратури І.Лендєл звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року позовну заяву Мукачівської місцевої прокуратури, правонаступником якої є Мукачівська окружна прокуратура, в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку повернуто позивачу.

Проте, до зазначених висновків суддя суду першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання про повернення позовної заяви.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право особи на доступ до правосуддя. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року).

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, послався на п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України та виходив з того, що позовну заяву від імені позивача підписано особою, яка не має належних повноважень на підписання позовної заяви, до матеріалів позовної заяви не надано документи на підтвердження повноважень особи, якою підписано подану позовну заяву.

Згідно п.1 ч.4 ст. ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, така процесуальна підстава для повернення позовної заяви, як не підтвердження повноважень щодо підписання позовної заяви, на яку послався суд першої інстанції, даною нормою не передбачена.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що таку подано та підписано в.о. керівником Мукачівської місцевої прокуратури Лендєл І.

Із долученого до апеляційної скарги наказу №69 від 14 грудня 2020 року підтверджується, що на день подачі позовної заяви (12 лютого 2021 року) в.о. керівника Мукачівської місцевої прокуратури з 16 грудня 2020 року покладено на першого заступника керівника Мукачівської місцевої прокуратури Лендєла І.В. Однак, вищевказаний наказ не було долучено до позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №826/5500/18 наголосила на тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду.

Отже, за наявності сумнівів щодо наявності у особи, що підписала заяву (скаргу) повноважень на вчинення таких дій в порядку самопредставництва юридичної особи, суд може скористатися відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а у разі неусунення таких сумнівів - запропонувати заявнику (скаржнику) надати додаткові документи на підтвердження таких повноважень.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що позовну заяву від імені позивача підписано особою, яка не має належних повноважень на підписання позовної заяви та відсутність документа, що підтверджує повноваження в.о. керівника Мукачівської місцевої прокуратури І.Лендєла на підписання позовної заяви як на підставу для її повернення є необґрунтованим, оскільки суд не був позбавлений процесуальної можливості пересвідчитись у наявності такого права, зокрема, запропонувати позивачу надати додаткові документи на підтвердження таких повноважень.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя суду першої інстанції не врахував дані обставини та дійшов до помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вказаних обставин, ухвала судді підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Мукачівської окружної прокуратури, задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року, скасувати.

Справу за позовом Мукачівської місцевої прокуратури, правонаступником якої є Мукачівська окружна прокуратура, в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним наказу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 08 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: