Справа № 750/9253/21
Провадження № 2/750/2141/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Галета Ю.В.,

справа №750/9253/21

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство «Чернігівський завод радіоприладів»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

18.08.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості із заробітної плати в сумі 30413 грн. 28 коп. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що до 15.04.2019 року працювала у відповідача, після звільнення заробітна плата їй не виплачена, чим завдано моральну шкоду.

Відповідачем відзив не надано.

Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідач про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач працювала у відповідача на різних посадах. 15.04.2019 року позивача було звільнено у зв`язку з скороченням штату, однак заробітна плата не виплачена. У зв`язку з чим станом на липень 2021 року мається заборгованість по виплаті заробітної плати у сумі 30413 грн. 28 коп.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною 1 статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 1 статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати.

Розмір заборгованості відповідачем не спростовано.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 2371 КЗпП України.

Стаття 2371 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 2371 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (м. Чернігів, вул. Захисників України, 25; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в сумі 30413 грн. 28 коп. та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (м. Чернігів, вул. Захисників України, 25; ) судовий збір на користь держави в сумі 908 грн 00 коп.

Рішення в частині стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його складання.

Суддя Н.В.Требух