Справа № 366/1564/21
Провадження № 2-о/366/16/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 вересня 2021 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді Ткаченка Ю.В., при секретарі Євтушенко В.Д., за участю заявника ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в смт.Іванків Київської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх позовних вимог, заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в с.Прибірськ Іванківського району Київської області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на користь заявника. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Стрельцовою І.М. 30 липня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 971.

ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності мала квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла заявник ОСОБА_1 , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Білана Є.Г. (спадкова справа № 06/2021). Заінтересована особа, ОСОБА_2 , двоюрідня сестра спадкодавці, спадщину не приймала, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців не має.

При зверненні заявника до приватного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Білана Є.Г. з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заявник отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не встановлено приналежність документа спадкодавиці (розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 »).

Так, дійсно, у правовстановлюючому документі, а саме: Свідоцтві про право власності на житло від 11.07.1996 р. власником зазначено ОСОБА_3 . У свідоцтві про смерть та у заповіті, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Стрельцовою І.М. 30 липня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 971 спадкодавця зазначена як « ОСОБА_3 ».

На думку заявника, вказана помилка у написані прізвища спадкодавці виникла у зв`язку з перекладом прізвища з російської мови на російську.

Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, тому вона змушена звертатися до суду із даною заявою.

В підготовчому судовому засіданні заявник підтримала свої позовні вимоги, з наведених підстав, зазначених у заяві та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що заявник є її рідною сестрою, яка доглядала ОСОБА_3 . Спадкодавицю знала як « ОСОБА_7 ». Вважає, що помилка у написанні прізвища спадкодавиці виникла у зв`язку з неправильним перекладом прізвища з російської мови на українську.

Суд, вислухавши заявника, свідка, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову заінтересованою особою, приходить до висновку про задоволення заяви як обгрунтованої доказами.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заявник надала суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавці ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4); копію заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Стрельцовою І.М. 30 липня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 971, відповідно до якого ОСОБА_3 усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.06.2021 року, спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла ОСОБА_1 заявою № 17 від 21 січня 2021 року. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 06/2021).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.06.2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки не встановлено приналежність документа спадкодавці (у свідоцтві про право власності на житло прізвище записано як « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 »).

Судом встановлено, що Свідоцтво про право власності на житло, зокрема квартири АДРЕСА_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 .

Отже, маються підстави для задоволення заяви в повному обсязі.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (п.7 ст. 294 ЦПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 392, 1216-1223, 1258, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Прибірськ Іванківського району Київської області, Свідоцтва про право на спадщину на житло, виданого Ірпінським комбінатом «Перемога», 11.07.1996 року, згідно розпорядження № 91 від 11.07.1996 року, на ім`я ОСОБА_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Іванківського районного суду Київської області може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення Іванківського районного суду Київської області подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Ю.В. Ткаченко