Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2021 р.

м. Київ

справа № 755/10925/21

провадження № 2/755/5576/21

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» (далі - ПрАТ «Юнівес») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача страхового відшкодування в сумі 9 419,62 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача ОСОБА_1 , а також відшкодування судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.09.2018 року о 10.52 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Дніпровська набережна, 17 в м. Києві, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, вживав алкогольні напої. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 22.09.2018 року. Автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в ПрАТ «Юнівес» відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у виді Полісу № АМ/002092350. На підставі заяви власника автомобіля «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , та відповідно до ремонтної калькуляції №ГО-13718 від 19.10.2018 року та з урахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн., позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9 419,62 грн. Однак, відповідно до постанови суду відповідач ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, тому позивач звернувся з даним позовом до відповідача у порядку п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів».

14 липня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 14 липня 2021 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 22.09.2018 року о 10.52 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Дніпровська набережна, 17 в м. Києві, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 6)

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 22.09.2018 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 під час руху допустив порушення п.п. 2.3 (б), 2.10 (а), 10.9, 2.10 є Правил дорожнього руху. (а.с. 6-7)

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 22.09.2018 року автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , було застраховано в ПрАТ «Юнівес» відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у виді Полісу № АМ/002092350 від 12.11.2017 року, франшиза, передбачена договором становить 1 000,00 грн. (а.с. 8)

27.09.2018 року власником автомобіля «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 подано до страховика ПрАТ «СК «Юнівес» заяву на виплату страхового відшкодування. (а.с. 9, 10)

Згідно ремонтної калькуляції №ГО-13718 від 19.10.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 10 419,62 грн. (а.с. 11)

На підставі Страхового акту № ГО-12813-1/ХВ від 01.03.2019 року ПрАТ «СК «Юнівес» здійснено перерахування на рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 9 419,62 грн., що також підтверджено платіжним дорученням № 33910 від 19.03.2019 року. (а.с. 12, 13)

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином відносини між сторонами у справі регулюються правилами статтями 1191 ЦК України та 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач (який є страховиком відповідача) виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СК «Юнівес» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9 419,62 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем на користь потерпілої особи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню у порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відповідає правовій позиції, сформованій Верховним Судом у постанові від 03 вересня 2018 року Справа № 464/1937/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70).

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, підлягає до задоволення.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 990, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 265, 272, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (м. Київ, вул.. В. Васильківська, 72, ) суму страхового відшкодування у розмірі 9 419,62 грн. та судові витрати в сумі 2 270,00 грн., а всього на загальну суму 11 689 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 62 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09 вересня 2021 року.

Суддя: В.І. Галаган