У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

копія
Справа № 401/4017/21 Провадження № 2/401/1735/21

07 грудня 2021 року м. Світловодськ

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Мельничик Ю.С., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Скляров О.І., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна з позовними вимогами:

- поділити нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 203,8 кв.м. відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 31 від 21.06.2021 року, виконаного ТОВ «Сервіспромексперт»;

- визнати право власності ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 99,0 кв.м. яка складається з: коридора площею 5,2 кв.м.; приміщення площею 11,4 кв.м.; коридора площею 3,3 кв.м.; приміщення площею 15,5 кв.м.; приміщення площею 18,3 кв.м.; коридору площею 5,8 кв.м.; санвузлу площею 6,3 кв.м.; коридору площею 7,2 кв.м.; приміщення площею 12,6 кв.м.; приміщення площею 13,4 кв.м.

- визнати право власності ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 104,8 кв.м. яка складається з: тамбура площею 2,4 кв.м.; коридора площею 7,0 кв.м.; приміщення площею 32,9 кв.м.; санвузла площею 2,3 кв.м.; кабінету площею 2,9 кв.м.; коридору площею 9,6 кв.м.; приміщення площею 3,9 кв.м.; приміщення площею 17,1 кв.м.; приміщення площею 4,0 кв.м.; приміщення площею 22,7 кв.м.

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено обставини, які вказують на те, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із даною позовною заявою шляхом формування документу в системі "Електронний суд".

Згідно ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Згідно п.п.15.1 п.15 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Станом на день надіслання даної позовної заяви в системі "Електронний суд" Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система у повноцінному режимі не функціонує, суд зобовязаний формувати та зберігати матеріали справи в паперовій формі.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України встановлено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобовязаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позовна заява з додатками подана в електронній формі через систему "Електронний суд", однак до неї не додано доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу поданих до суду документів, чим порушено вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Крім цього, відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Вартість нерухомого майна визначається субєктами оціночної діяльності, які отримали дозвіл на її здійснення в установленому законом порядку. Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання відповідно до договору (ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Заявляючи вимоги про визнання права власності на нежитлову будівлю, позивач ОСОБА_1 не зазначив її вартість, яка повинна відповідати дійсній вартості спірного майна, тобто всупереч п.3 ч.3 ст. 175 України не визначено ціну позову.

За таких обставин встановлено, що позивачем не надано доказів щодо оцінки спірного майна на час звернення з позовом до суду, а тому відсутні докази на підтвердження ціни позову, та відповідно, у суду відсутні відомості щодо визначення розміру судового збору у даному випадку.

Суд враховує, що прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ("Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна залишити без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків позову протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Запропонувати позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали привести позов у відповідність до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виправити недоліки позову, які зазначено в мотивувальній частині даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом