03.12.2021 Справа № 363/2604/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Несин Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власним будинком шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вищевказаному будинку з 2004 року зареєстрована відповідач, однак з листопада 2005 року у будинку не проживає. Реєстрація ОСОБА_3 в будинку порушує законні права позивача на здійснення користування та розпорядження нерухомим майном, в тому числі призводить до додаткових витрат на утримання квартири. За таких обстави позивач звернулась до суду за захистом свої прав.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти задоволення позову не заперечував.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснили, що відповідач ОСОБА_3 дійсно тривалий час не проживає в будинку, в будинку відсутні її особисті речі.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, допитавши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Петрівською сільською радою Вишгородського району Київської області від 25.06.2021 року №145/с, №146/с та №147/с, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається, з акту обстеження житлових умов та акту обстеження по факту проживання (не проживання) особи на території села, ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, факт не проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено свідками під час розгляду справи.

Відповідно до ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. При відсутності понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено.

Згідно ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як вбачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

Отже, виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з цим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою та про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи те, що відповідач більше шести місяців не проживає в будинку АДРЕСА_1 , не виконує обов`язки по утриманню житлового будинку, не сплачує поточні комунальні платежі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо заявленої позовної вимоги в частині усунення перешкод в користуванні власним будинком, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні заявленої позовної вимоги, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житлом тягне за собою підставу для звернення позивача до відповідного органу для зняття цієї особи з реєстрації в даному помешканні.

Суд звертає увагу, що в постанові від 16.01.2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстрації обліку особи, яка не являється членом сім`ї власника або ж наймача, а саме: зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 71, 72 ЖК Української РСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП в матеріалах справи відсутній; АДРЕСА_2 ).

Третя особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_2 ).

Суддя О.Д.Рудюк