Дата документу 06.09.2021
Справа № 334/5991/21
Провадження № 2/334/3651/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», (м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-б), треті особи: треті особи: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35), приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна (м.Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6 офіс 14), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, зазначає, що поданий позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), проте, відповідно до матеріалів позовної заяви, не додано квитанцію про сплату судового збору.

Позивач ОСОБА_1 посилається як на підставу звільнення від сплати судового збору на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд не погоджується з таким висновком представника, так як до суду подається позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому ОСОБА_1 не звертається з позовом про визнання кредитного договору недійсним, де позивач дійсно є споживачем кредитних послуг. Так, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Всупереч вказаних вимог закону, позивач не сплатив суму судового збору.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Предметом спору у позовній заяві є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Наведені позивачем доводи щодо порушення його прав, як споживача, з урахуванням предмету та підстав позову, не дають підстав для висновку, що на спірні правовідносини поширюються гарантії, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини сторін виникли із договірних відносин та предметом спору у зазначеній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З метою виправлення недоліків позивачеві необхідно здійснити оплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 908,00 грн. на такі реквізити: розрахунковий рахунок: UА0008512, отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Дніпров/22030101, код отримувача: , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: *; 101; ІПН; судовий збір (Державна судова адміністрація 50), за позовом П.І.Б., Ленінський районний суд м. Запоріжжя та додати оригінал квитанції до суду.

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем не надано доказів, що виконавчий напис виконується саме за його місцем проживання, у зв`язку чим суд не має можливості перевірити чи підсудна дана позовна заява Ленінському районному суду м.Запоріжжя.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/5991/21 від 16 серпня 2021 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків.

25 серпня 2021 року позивач отримав копію ухвали, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

20 серпня 2021 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої додав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 908,00 гривень та довідку про місце роботи у Дніпровському районі м.Запоріжжя.

Разом з тим, доказів (постанови про відкриття виконавчого провадження, тощо), що виконавчий напис виконується саме за його місцем проживання або місцем роботи позивачем не надано, у зв`язку чим суд не має можливості перевірити підсудність позовної заяви за альтернативної підсудності саме Ленінському районному суду м.Запоріжжя.

Таким чином, недоліки зазначені в ухвалі № 334/5991/21 від 16 серпня 2021 року позивачем не усунені.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

У зв`язку з тим, що заявником недоліки, зазначені в ухвалі суду від 09 серпня 2021 року, у встановлений строк не були усунені, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Суддя вважає необхідним роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями: 185, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ісаков Д.О.