Справа №: 343/76/21
Провадження №: 2/0343/171/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2021 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді - Керніцького І.І.,
з участю: секретаря судового засідання - Оленюк Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/76/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
за участю: представника позивачки - адвоката Свинтицького І.К.,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 , суму матеріального
збитку, яка складає 9721,00 гривень; стягнути на її користь з ОСОБА_2 , 100000,00 гривень відшкодування моральної шкоди; стягнути на її користь з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у відповідності до акту виконаних робіт та участі у судових засіданнях по справі адвоката.
Свої вимоги мотивує тим, що вона, двоє її неповнолітніх синів і мати - ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, допомагали та піклувались один про одного, мати допомагала їй доглядати та виховувати дітей, спільно вели домашнє господарство.
21 травня 2020 року о 20.05 год в с.Оболоня по вул.Приміській, Долинського району на її маму, яка знаходилась на трав`яній обочині зазначеної вулиці, де вона випасала козу, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2107 н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1.86% ), вчинив наїзд її сусід ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в наслідок чого ОСОБА_3 були причинені тілесні ушкодження і вона каретою ШМД була доставлена до КПН «Долинської багатопрофільної лікарні» Долинсьої районної ради Івано-Франківської області.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.82,88,90,101). Судові повістки, які направлялись рекомендованою кореспонденцією, повернулись в Долинський районний суд з відміткою - адресат відсутній/вибув (а.с.72,84,92,96). Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані стороною позивачки на обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги покази свідків, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.
Судом встановлено, що 21 травня 2020 року о 20.05 год. в с.Оболоня по вул.Приміській, Долинського району на маму позивачки ОСОБА_3 , яка знаходилась на трав`яній обочині зазначеної вулиці, де вона випасала козу, було здійснено наїзд її сусідом, відповідачем по справі - ОСОБА_2 .
Після ДТП, ОСОБА_3 каретою ШМД було доставлено до КПН «Долинської багатопрофільної лікарні» Долинсьої районної ради Івано-Франківської області.
Відповідно до копії мультидетекторної комп`ютерної томографії грудного відділу хребта від 22.05.2020, проведеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з заключення вбачаються КТ-ознаки перелому тіла Th6 із розповсюдженням на дужки. Двобічний гідроторакс. Дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта по типу остеохондрозу та спондилоартрозу. Правобічна сколіотична деформація осі грудного відділу хребта (а.с.22).
Згідно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1780 від 26.06.2020 встановлено, що ОСОБА_4 після ДТП мала скарги на біль в грудному відділі хребта, головний біль, обставини травми не пам`ятала. Оглянута хірургом, травматологом, неврологом. Після проведеного лікування стан покращився. Заключенням встановлено, що КТ -ознак паталогічних змін щільності головного мозку не визначається. Кісткової патології не визначається. Гематома м`яких тканин тім`яно-скроневої ділянки справа. КТ-ознаки перелому тіла Th6 із розповсюдженням на дужки. Двобічний гідроторакс. Дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта по типу остеохондрозу та спондилоартрозу. Правобічна сколіотична деформація осі грудного відділу хребта І ст. Видимих ознак гострого травматичного порушення цілісності кісток черепа не визначається (а.с.23).
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки - ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.07.2020 (а.с.21).
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06.08.2020 (а.с.20), остання зверталась до заступника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про залучення її до провадження як потерпілу. Однак даних про залучення позивачки по даному провадженню в якості потерпілої в матеріалах справи не має, під час розгляду справи не долучено.
Як встановлено з постанови суду Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2020, проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232391 від 02.10.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та долучені до нього документи, суд встановив, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-2107 н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в той час знаходилась на узбіччі проїзної частини, тобто йому ставиться в провину порушення правил дорожнього руху, що завдало тілесних ушкоджень потерпілій. При цьому, в даному протоколі відсутні будь-які дані про пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна внаслідок ДТП, що сталася 21.05.2020 за участю ОСОБА_2 . Відсутні такі дані і в постанові про закриття кримінального провадження від 29.09.2020. На підставі вищенаведеного провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрито на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с.10-13).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказала, що являється подругою позивачки, і що їй відомо про те, що мама позивачки допомагала їй по господарству та доглядати дітей. Позивачка доглядала маму після лікування від травм, отриманих від ДТП. Позивачка несла витрати на лікування мами та її поховання. Мама позивачки померла в лікарні, яка причина її смерті їй не відомо. Вімомо про те, що її мамі потрібно було робити операцію на варикоз, її сильно боліли ноги, не могла ходити.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що являється двоюрідним братом позивачки. Точна причина смерті тітки йому не відома. Знає, що тітка померла в лікарні, чи проводився розтин тіла йому не відомо. В подальшому надав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
За змістом ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства.
Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням її речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Власник, права якого порушені, згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
За правилами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2).
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи (неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії); б) наявність шкоди (під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом ст.1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди; г) вина заподіювача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх значених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.
У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.
Як встановлено в судовому засіданні, постановою органів досудового слідства прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Крім того, рішенням суду встановлено про те, що в діях відповідача ОСОБА_2 , яке мало місце 21 травня 2020 року в с.Оболоня по вул.Приміська, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до приписів абзацу 1 п. 2 постанови ПВС України від №9 від 24.10.2003 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, оцінюючи вищеописані докази в системному аналізі з вимогами Закону, суд приходить до переконання твердження позивачки про те, що смерть її матері стала наслідком саме від неправомірних дій відповідача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Таким чином, позивачка, згідно з вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України не довела того факту, що дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, що є підставою для відшкодування шкоди, а відтак не підтвердила цих фактів належними, допустимими, достовірним й достатніми доказами, визначеними статтями 76-80 ЦПК України.
З огляду на викладені обставини та наведені правові норми, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача, оскільки дії відповідача не місять ознак вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що могла стати наслідком смерті потерпілої.
Окрім того, на вимогу суду, представника позивача зобов`язано було надати суду медичні документи про причину смерті громадянки ОСОБА_3 . Однак останній суду таких медичнх документів не надав, що з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України позбавляє суд можливості встановити причиновий зв`язок між діями відповідача та понесеною матеріальною (майновою) шкодою позивачем.
Разом з тим, суду також не надано доказів того, що в рамках кримінального провадження, яке за даним фактом розслідувалось оорганом досудового розслідування позивача визнавалось потерпілою.
За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди до задоволення не підлягають за їх недоведеністю.
На підставі вище викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.16, 22, 386, 1166 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 89, ЦПК України, ст. 9 КУпАП, ст. 14 Закону України "Про дорожній рух», пунктами 1.5, 4.1Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди відмовити в зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно.-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .
Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький
"повний текст рішення виготовлено 09.09.2021. Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи".
Суддя Долинського районного суду І.І. Керніцький