ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
08 вересня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Кашуба Ж.В.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ПАТ СК «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
04 червня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі по тексту ПАТ «СК «АРКС») звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь завдану шкоду в розмірі 12 082,79 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн., мотивуючи вимоги тим що 18 червня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу «МТ1036», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №168091Га/05АВ. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. На підставі страхового акту за № ARX2585740 від 07.07.2020 року власнику транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 082,79 грн. 22.07.2020 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою компенсувати страховій компанії відшкодування в розмірі 12 082,79 грн., однак дана вимога залишена відповідачем без виконання. Наведене слугувало підставою для звернення ПАТ «СК «АРКС» до суду з позовом з метою захисту невизнаних та порушених прав.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2021 було відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, в прохальній частині позову просила розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином шляхом отримання судового виклику, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення, яким відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження, позовну заяву з додатками - 02.07.2021 року, однак не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень. Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що 18.06.2020 о 14:30 год. в с. В. Мотовилівка вул. Садова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МТ1036 д.н.з. НОМЕР_2 був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечного маневру та здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Auris д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2019 року між власником автомобіля«Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та АТ «СК «АХА» було укладеного договір страхування наземного транспортного засобу "Все включено" №168091Га/05АВ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном.
18.06.2020 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, страхового акту, розмір страхового відшкодування склав 12 082,79 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно платіжного доручення № 684930 від 08.07.2020 року.
Таким чином до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.06.2020 року.
Як стверджує позивач, 22.07.2020 року позивач направив на адресу ОСОБА_1 претензію з вимогою компенсувати страховій компанії відшкодування в розмірі 12 082,79 грн., однак дана вимога ОСОБА_1 залишена без виконання. Проте, документального підтвердження отримання відповідачем претензії, суду не надано. (а.с.31).
При цьому, матеріалами справи не підтверджено, що саме відповідач, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «МТ1036», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чи на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом.
З адміністративного матеріалу про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, (№ 3/381/837/20) вбачається, що згідно схеми місця ДТП яке сталося 18.06.2021 року власником транспортного засобу « МТ1036 », реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .
За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Аналізуючи викладене слід дійти висновку, що позов ПАТ СК «АРКС» пред`явлено до не належного відповідача, оскільки власником транспортного засобу марки «МТ1036», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте положеннями пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Проте, оскільки прохальна частина позову містить позицію щодо розгляду справи без участі представника позивача, суд був позбавлений можливості роз`яснити учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля та особою, яка на відповідній правовій підставі володіла джерелом підвищеної небезпеки, то останній є неналежним відповідачем в даній справі, а тому суд, за результатами розгляду даної справи відмовляє в позові до неналежного відповідача, з огляду на п.40 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61 цс18).
Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, згідно яких у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 1166, 1172, 1187 ЦК України, ст. ст. 4, 7,10, 12-13, 76, 81-82, 141, 244-245, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, Постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61 цс18), суд, -
Позов ПАТ СК «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Ковалевська