Справа № 301/496/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2021 року у складі судді Бобик О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

встановив :

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.03.2019 розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.03.2019 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів не вистачає для забезпечення та утримання дітей відповідного віку. З вересня 2021 року діти підуть до школи, а тому витрати збільшилися, оскільки через підготовку до школи, на даний час вони відвідують логопеда через труднощі з вимовою окремих букв та звуків. Позивач є інвалідом дитинства третьої групи, перенесла важку операцію, а тому не має змоги матеріально забезпечити дітей. Відповідач ухиляється від участі в належному вихованні та утриманні дітей. Позивачу стало відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, він працює далекобійником та отримує високу заробітну плату.

За наведених обставин, позивач просила збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначивши їх в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.03.2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення та зменшити визначений судом першої інстанції розмір аліментів з 1800 грн. до 1450 грн. на кожну дитину, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів в розмірі 1800 грн., оскільки апелянт не в змозі платити аліменти у визначеному судом розмірі, так як на даний час не працює, має мінливий дохід та по стану здоров`я не може важко працювати .

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 02.12.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2019 року розірвано (а.с.6).

Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с.7-9).

Діти сторін проживають разом з позивачкою, яка є інвалідом дитинства третьої групи (а.с.13).

Згідно довідки поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства Іршавської міської лікарні №68 від 12.02.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває під диспансерним спостереженням з приводу діагнозу: «Енурез» (а.с.14).

Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Згідно з абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідач зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дітей нарівні з позивачкою.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей є загальновідомими та не потребують доказуванню.

З врахуванням зазначеного доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, діти відвідують логопедичні заняття, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває під диспансерним спостереженням з приводу діагнозу «Енурез», потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру .

Збільшуючи розмір стягуваних з апелянта аліментів з 1000 грн. до 1800 грн. щомісячно на кожну дитину, суд першої інстанції правильно встановив і врахував, що з моменту присудження аліментів на дітей (2019 року) діти підросли і витрати на їх утримання значно зросли, матеріальне становище одержувача аліментів матері дітей, з якою проживають діти погіршилися, відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, а також врахував і необхідність за загальним правилом дотримання рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей.

Визначений судом розмір аліментів у сумі по 1800 грн. на кожну дитину відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Доводи апеляції про необхідність визначення розміру аліментів на утримання дітей в розмірі по 1450 грн. на кожну дитину з посиланням на те, що на даний час апелянт не працює, має мінливий дохід не можуть бути взяті до уваги, оскільки дана обставина не звільняє його від обов`язку, як батька, який є молодою та працездатною особою щодо належного забезпечення своїх дітей.

Щодо доводів апелянта про неможливість сплати аліментів у визначеному розмірі по стану його здоров`я, то такі також не можуть бути взяті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, які б вказували на те, що апелянт є особою, яка втратила працездатність або наявні медичні заборони щодо працевлаштування.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 08 вересня 2021 року.

Головуючий :

Судді: