УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 753/4288/21

провадження № 61-13593ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року відкрито провадження та призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року прийнято зустрічним позов до розгляду.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати, яка занесена до протоколу судового засідання від 22 червня 2021 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог повернуто.

10 серпня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку

до Верховного Суду касаційну скаргу на протокольну ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 липня 2021 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 12 серпня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня

2021 року необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення

у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених

у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після

їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження

за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскільки ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року не переглянута в апеляційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження на вказане судове рішення необхідно відмовити.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 липня 2021 рокунеобхідно відмовити, з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою тавідмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу від 16 липня 2021 року про повернення заявнику апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення.

Верховний Суд погоджується з відповідними висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства з огляду на таке.

У частині першій статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Ухвала суду про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог у цьому переліку не зазначена.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали,

що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються

до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від цього рішення.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції.

Із касаційної скарги, убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали Київського апеляційного суду від 16 липня 2021 року.

Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська