233 № 233/3382/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорської районної державної адміністрації Донецької області про стягнення нарахованих, але не виплачених сум, що належали працівникові при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь нараховані, але не виплачені суми, що належали їй при звільненні з Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, що складалися із заробітної плати з урахуванням компенсації за невикористану відпустку в розмірі 8588,39 грн, вихідної допомоги в розмірі 8847,01 грн, а всього 17435,40 грн.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» Костянтинівська районна державна адміністрація, до структури якої входив Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, реорганізовано шляхом приєднання до Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, а отже Краматорська районна державна адміністрація Донецької області є правонаступником Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Відповідач надіслав до суду відзив, до якого не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Оскільки документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи є невід`ємною частиною відзиву відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що відповідач не надав відзив у встановлений судом строк без поважних причин. Враховуючи наведене, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд не бере до уваги вказаний відзив та вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, позивач та представник відповідача надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , зокрема з 10 жовтня 2016 року працювала на посаді фахівця із соціальної роботи без категорії відділу соціальної роботи Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

29 січня 2021 року на підставі наказу від 29.01.2021 року № 1/к позивач була звільнена у зв`язку з припиненням діяльності державної організації (установи, закладу) Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді шляхом ліквідації за п. 1 ст. 40, ст. 43-1, 49-2 КЗпП України.

Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , наказом Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Костянтинівської райдержадміністрації № 1/к від 29.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 , копії яких долучені до матеріалів справи.

Згідно з платіжною відомістю за січень 2021 року, довідкою Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Костянтинівської райдержадміністрації від 17.05.2021 за № 23 станом на 17.05.2021 заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 за січень 2021 року склала 8588,39 грн, нарахована та невиплачена вихідна допомога - 8847,01 грн, загальна сума заборгованості становить 17435,40 грн.

Розпорядженням Костянтинівської районної державної адміністрації від 30 листопада 2020 року за № 329, зокрема вирішено припинити діяльність Державної організації (установи, закладу) «Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» () шляхом ліквідації з 30 листопада 2020 року.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді () засновником вказаної юридичної особи є Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області (), яка здійснює функції з управління корпоративними правами держави у вказаній юридичній особі.

Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді () перебуває в стані припинення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15 січня 2021 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Краматорської районної державної адміністрації Донецької області ().

18.03.2021 розпорядженням голови Облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 213/3-21 було затверджено передавальний акт прав та обов`язків Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області до Краматорської районної державної адміністрації, яка є правонаступником майна, активів та зобов`язань Костянтинівської районної державної адміністрації.

Відповідно до частини першої та п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Абзацом 3 п. 8 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1321, передбачено, що у разі утворення райдержадміністрації на території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

У постанові від 16 червня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/5953/17 виклала такий правовий висновок. При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Зважаючи на принцип універсальності правонаступництва, зміст якого наведений у вищевказаній постанові Верховного Суду, враховуючи те, що судом встановлено факт державної реєстрації юридичної особи - Краматорської районної державної адміністрації Донецької області та наявність передавального акту від юридичної особи, що припиняється - Костянтинівської райдержадміністрації, яка своєю чергою є засновником Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, суд дійшов висновку про те, що Краматорська районна державна адміністрація Донецької області є правонаступником усіх прав і обов`язків Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, та є належним відповідачем у даній справі.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути з Краматорської районної державної адміністрації Донецької області на користь ОСОБА_1 нараховані, але не виплачені суми, що належали працівникові при звільненні, в розмірі 17435,40 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 274 - 279, 354, 430, п.п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Краматорської районної державної адміністрації Донецької області про стягнення нарахованих, але не виплачених сум, що належали працівникові при звільненні, - задовольнити.

Стягнути з Краматорської районної державної адміністрації Донецької області на користь ОСОБА_1 нараховані, але не виплачені суми, що належали працівникові при звільненні, в розмірі 17435 (сімнадцяти тисяч чотирьохсот тридцяти п`яти) гривень 40 копійок з утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Стягнути з Краматорської районної державної адміністрації Донецької області в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятисот восьми) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення нарахованих, але не виплачених сум, що належали працівникові при звільненні, в розмірі 8588 (восьми тисяч п`ятисот вісімдесяти восьми) гривень 39 копійок з утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: Краматорська районна державна адміністрація Донецької області, місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, б. Машинобудівників, буд. 37, .

Суддя