ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Херсон

справа № 766/18451/20

провадження № 22-ц/819/1699/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 26 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,

встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач чинить йому перешкоди в користуванні належним їм на праві спільної часткової власності будинком за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушує його право на вільне володіння власністю, яке підлягає захисту шляхом його вселення до спірного житлового будинку та зобов`язання відповідача надати йому ключі від вхідних дверей вказаного будинку і від воріт на подвір`я.

У червні 2021 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Сачаєва І.О. звернулась до суду із заявою про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 766/5802/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про виділення в натурі частки із майна житлового будинку, який є предметом спору, що розглядається.

Ухвалою суду від 26 липня 2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №766/5802/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, яка перебуває в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі не відповідають обставинам справи та зроблені без врахування того, що надані сторонами докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, зокрема, перевірити обставини чинення відповідачем перешкод у користуванні спірним майном та здійснити захист його прав як власника у обраний ним спосіб.

Також зазначив, що у справі за його позовом про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності сторін, ухвалою суду від 28 травня 2021 року провадження зупинено у зв`язку із призначенням судової будівельно-технічної експертизи, а відповідач раніше вже чинила перешкоди судовому експерту в огляді домоволодіння, тому вважає, що оскаржуваним судовим рішенням суд порушив принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про необхідність зупинення провадження у справі мотивовано об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої цивільної справи, а саме: цивільної справи №766/580/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, оскільки з врахуванням виділу ОСОБА_1 в натурі частки у спільному майні можливо буде встановити, чи здійснює йому ОСОБА_3 перешкоди у користуванні цим майном.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яку відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши його у постанові від 07 жовтня 2015 року, справа №6-1367цс15.

Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю надійшла до суду 17 листопада 2020 року.

Провадження у справі за зазначеною заявою відкрито 19 січня 2021 року, підготовче засідання призначено судом на 15 березня 2021 року, однак у зв`язку із неодноразовим його відкладенням востаннє призначено на 26 липня 2021 року та проведено не було внаслідок зупиненням провадження у справі.

В порушення визначених статтею 210 ЦПК України строків справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

Згідно із пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України, якою керувався суд, зупиняючи провадження у справі, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК 1963 року (аналогічно статтею 251 ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на зміст позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї письмових доказів, предметом спору, що виник між сторонами у цій справі, є здійснення права спільної часткової власності, зокрема щодо порядку володіння та користування належним їм на праві спільної часткової власності житловим будинком, реалізація якого не поставлена законом у залежність від наявності поділу цього нерухомого майна в натурі.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд на наведену обставину уваги не звернув та на порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України не проаналізував і в судовому рішенні не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про поділ спірного майна в натурі виключає можливість на підставі зібраних доказів самостійно встановити при розгляді цієї справи наявність чи відсутність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги про усунення перешкод у здійсненні його права спільної часткової власності на житловий будинок, не навів причинний матеріально-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи та зробив помилковий висновок про те, що без вирішення справи про поділ спірного житлового будинку між співвласниками об`єктивно неможливо розглянути справу, предметом позову у якій є усунення перешкод у користуванні майном, що є у спільній частковій власності сторін.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження у справі та вважає, що висновок суду з цього приводу є помилковим, тому постановлена ним ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна