справа № 361/7979/19
провадження № 2/361/1449/21
У Х В А Л А

07 вересня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглядаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності,

установив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

22 лютого 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача ОСОБА_1 , сформована в системі «Електронний суд» адвокатом Дементьєвим Т.М., про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності.

Також, в заяві просили про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із зустрічною позовною заявою, посилаючись на положення п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, та про відстрочення сплати судового збору.

За змістом ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно положень п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе поновити відповідачу ОСОБА_1 строк для звернення до суду.

Відповідно до ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідачем не сплачено судовий збір в повному обсязі, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року за № 3674-VI, який діє в новій редакції з 01 січня 2017, відповідно до якої судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру справляється 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 р. становить 2270 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В своєму зустрічному позові відповідач просить про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на неможливість встановлення точної ціни позову.

Згідно ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на викладене, враховуючи обсяг позовних вимог за зустрічним позовом, суд вважає за необхідне відповідачу ОСОБА_1 сплатити судовий збір в розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 4540 грн., з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд вважає за необхідне надати відповідачу строк для усунення виявлених недоліків, тому зазначена заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 185, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності залишити без руху та надати строк до 04 жовтня 2021 року для усунення недоліків, роз`яснивши, що в разі невиконання вимог ухвали, заява буде вважатися неподаною і повернута відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С.Сердинський