Справа № 206/4115/21
Провадження № 2-з/206/58/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та про грошову компенсацію вартості частки, -

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та про грошову компенсацію вартості частки.

10.09.2021 до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0101, площа (та): 0.3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р., с. Новий Кропивник, реєстраційний номер нерухомого майна 12; земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0.25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 12; житловий будинок, загальна площа (кв.м): 58.2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 12; садовий будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами загальна площа (кв.м): 62.1 кв.м., що розташований за адресою: м.Севастополь, "Бриз" садівницьке товариство (Балаклавський район) , реєстраційний номер нерухомого майна 00; земельну ділянку, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0.0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; земельну ділянку, кадастровий номер :06:001:0343, для індивідуального садівництва, Площа (га): 0.051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 00; частину приміщення № 71, загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 5105975; нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 20530851; нежитлові приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна 32389998 - земельну ділянку, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування ж будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0113 площа 0,4854 га, для ведення особистого сілянського господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; земельну ділянку, кадастровий номер :01:019:0399, площа 0,0709 га, для ведення садівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ; автомобіль марки КІА SOUL, д.н. НОМЕР_1 , д.н. VIN НОМЕР_2 та заборонити його відчуження. В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 вказав, що вищевказане майно було придбане ним та ОСОБА_1 під час перебування у шлюбних відносинах. На теперішній час в нього виникла необхідність отримати Ѕ частку всього спільного майна. Так як ОСОБА_2 продала автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport державний номерний знак НОМЕР_3 , без згоди позивача як співвласника, у зв`язку з цим в нього існують підстави вважати, що 1/2 частка всього нерухомого та рухомого майна навіть за відсутності його згоди, може бути передана на користь третіх осіб, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову відчуження цієї частки може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити подальше рішення суду.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, з урахуванням вимог вищевказаної статті, суд дійшов висновку про здійснення розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання забезпечення позову врегульовано у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно зі ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.3 ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих позивачем щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Суд встановив, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову та подана заява про забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки в поданій позовній заяві позивач просить виділити йому 1/2 частину спірного майна. При цьому, в поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт в цілому на спірне майно, не врахувавши, що позовні вимоги стосуються лише Ѕ частки спірного майна.

Наступною підставою відмови в забезпеченні позову є те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами в чому саме у разі не забезпечення позову в обраний позивачем спосіб може бути утруднено чи зроблено неможливим виконання рішення суду, у разі можливого задоволення позовних вимог, оскільки, як зауважив сам позивач, він є власником 1/2 частки спірного майна, про виділ якого він просить.

Таким чином, через ненадання доказів позивачем про право власності та обтяження на спірне нерухоме майно вжиття заходу забезпечення позову може порушити права необмеженого та невстановленого судом кола осіб, що є неприпустимим, та в свою чергу призвести до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що обраний спосіб забезпечення позову не є співмірним заявленим позовним вимогам.

Крім цього, обраний позивачем спосіб забезпечення позову порушить права ОСОБА_2 в повній мірі користуватися належною їй часткою у нерухомого та рухомого майна, зокрема такими як реєструвати заповіти, договори оренди тощо, та вчиняти інші не пов`язані з відчуженням даного майна дії, що в своїй сукупності може призвести до незворотних наслідків.

Враховуючи з вищезазначеного, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та про грошову компенсацію вартості частки - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Поштаренко