ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6279/21 Справа № 201/3370/20 Головуючий у першій інстанції: Ткаченко Н. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про закриття апеляційного провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року визначена заборгованість відповідача по аліментам, які стягуються за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі №2-2301/2008 в розмірі 236887,10 грн. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2013 року на користь позивача стягнута неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 50000,00 грн., у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів за період з 16 жовтня 2008 року по 20 лютого 2011 року, виходячи з суми заборгованості 884780 грн. У червні 2018 року відповідач звертався до суду із позовною заявою про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2-2301/2008 у розмірі 233616,26 грн. та визнання виконавчого листа №2-2301/2008 таким, що не підлягає виконанню, а також відповідач просив звільнити його від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №2-410/5923/12 від 26 березня 2013 року у розмірі 50000,00 грн. та визнати виконавчий лист №2-410/5923/12 від 26 березня 2013 року таким, що не підлягає виконанню. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим листом №2-2301/2008 та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено. В результаті примусового виконання заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2013 року у справі №410/5923/12 відповідачем була сплачена сума пені у розмірі 50000,00 грн. Заборгованість за виконавчим листом №2-2301/2008 у період 2008 року по 2011 рік не виплачувалась і лише в 2018 році відповідач почав її погашати. Станом на 14 квітня 2020 року заборгованість по аліментам зменшилась до 201818,12 грн. Розмір неустойки (пені) обмежується 100 відсотками заборгованості, яка станом на 17 травня 2016 року становить 236887,10 грн. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути на її користь з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів по виконавчому листу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська №2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року в сумі 236887,10 грн. та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2020 року залишено без змін.

Із апеляційною скаргою на вказане вище рішення звернулась ОСОБА_1 , обґрунтовуючи її тим, що зазначене вище рішення Жовтневого суду м.Дніпропетровська від 22.07.2020 року про відмову у стягненні неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дітей, впливає на її права та обов`язки, як особи, на утримання якої було стягнуто аліменти з батька ОСОБА_3 , та позбавило її права на отримання неустойки за несвоєчасне отримання аліментів.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2020 року (а.с. 256-257 т.1).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, довідками до доставку ухвал про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги на електронні адреси апелянта ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_3 та третьої особи (а.с. 1-4,10-11 т.2); телефонограмами позивачу та відповідачу від 30.07.2021 року і апелянту від 19.08.2021 року (а.с. 6-7, 8-9, 29-30 т.2), а також рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток відповідачу та третій особі, які долучені до матеріалів справи. Судова повістка, направлена апелянту ОСОБА_1 на адресу, вказану нею в апеляційній скарзі, повернулась без вручення адресату (а.с. 15-16 т.2).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи (частина 1 статті 131 ЦПК України).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неотриманням нею копії апеляційної скарги та потребою в часі для підготовки відзиву на апеляційну скаргу, за тих обставин, що вона з матеріалами справи ознайомилась лише за день до судового засідання - 30.08.2021 року. З матеріалів справи вбачається, що позивача ОСОБА_2 про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 було завчасно повідомлено 30 липня 2021 року, тобто за місяць до судового засідання, що підтверджується телефонограмою від 30.07.2021 року (а.с. 6-7 т.2). Таким чином, позивач, яка згідно матеріалів справи також є адвокатом, що підтверджено свідоцтвом від 07.10.2003 року №1178 (а.с. 79 т.1), мала змогу своєчасно ознайомитись з матеріалами справи, отримати копію апеляційної скарги поштою, яка була направлена на її поштову адресу та повернулась без вручення (а.с. 13-14 т.2), скористатись підсистемою «Електронний суд» та Єдиним державним реєстром судових рішень, тощо.

Детально дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2008 року у справі №2-2301/2008 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Жовтневого району м.Дніпропетровська про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно по 5000,00 грн. на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 01 липня 2008 року (а.с.148 т.1).

На виконання вказаного рішення суду 29 жовтня 2008 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист №2-2301/2008 (а.с.149 т.1).

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2013 року у справі №2-410/5923/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м.Києві про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення їх сплати стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 50 000 грн. (а.с.150, 151 т.1).

Стягнута рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2013 року пеня в розмірі 50000,00 грн. була фактично сплачена ОСОБА_3 , що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеною 26 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. (а.с. 81 т.1).

17 травня 2016 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/25148/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управляння юстиції у м.Києві, ОСОБА_3 про визначення суми заборгованості по аліментам, яке набрало законної сили 30 травня 2016 року, визначено, що розмір заборгованості ОСОБА_3 по аліментам за виконавчим листом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року становить 236 887 грн. 10 коп. (а.с.153-155 т.1).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2019 року у справі №201/5938/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В., ОСОБА_1 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 . Звільнено ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам за виконавчим листом №22301/2008 від 29 жовтня 2008 року, виданим Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, в розмірі 233616,26 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено (а.с.8-12 т.1).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2019 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим листом №2-2301/2008, виданим 29 жовтня 2008 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено (а.с.8-12 т.1).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 11 серпня 2020 року закінчено виконавче провадження №564922580 з примусового виконання виконавчого листа №2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України Про виконавче провадження (а.с.201 т.1).

Тобто судом було встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_3 відсутня, виконавче провадження зі сплати аліментів закінчено у зв`язку з повним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 362 ЦПК України).

Дослідивши обставини справи, зміст позовних вимог та коло учасників у справі, колегія приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2020 року питання про права, свободи, інтереси апелянта не вирішувалось.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_3 236887,10 грн. на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів по виконавчому листу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська №2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року.

Апелянт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої, в тому числі, були стягнуті аліменти за рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2008 року №2-2301/2008, є повнолітньою з 17 листопада 2014 року, тобто набула повної цивільної дієздатності.

Виходячи з викладеного, встановивши, що аліменти були стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей, до досягнення повноліття; враховуючи, що позов у даній справі було заявлено стягувачем про стягнення на її користь відповідної неустойки, - колегія дійшла висновку, що належним позивачем у даній справі є саме особа, на користь якої стягнуті аліменти, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, саме одержувач аліментів має право на стягнення неустойки, тому відсутні підстави стверджувати, що оскаржуваним рішенням у даній справі вирішені питання про права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 , на утримання якої (до її повноліття) були стягнуті аліменти на користь позивачки.

Апелянтом ОСОБА_1 не зазначено, що саме вона була одержувачем аліментів, які стягувались до її повноліття; судом встановлено, що в інтересах неповнолітніх дітей діяла їх мати - одержувач аліментів ОСОБА_2 , яка і має право на одержання неустойки на підставі ч. 1 ст. 196 СК України.

З урахуванням наведеного, колегія приходить до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 362 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова