Справа №701/722/21
Номер провадження2/701/346/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради, третьої особи: Комунального некомерційного підприємства «Маньківська багатопрофільна лікарня», про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності.

На підставу своїх вимог спирається на те, що позивач постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Постійне місце проживання у даній квартирі зареєстровано з 22.08.2012 року, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №709 від 18.05.2021 року. 22 серпня 2012 року виконавчим комітетом Маньківської селищної ради позивачу було видано ордер на житлове приміщення №051280 серія А, згідно якого ОСОБА_1 отримала право на вселення у житлове приміщення з 3-х кімнат в квартирі АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 18.07.2012 року №65-12. Вказаним рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 18.07.2012 року №65-12 вирішено видати ордер на вселення в службову квартиру, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , крім того цьому передувало рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 09.12.2011 року №157-11. Вказана квартира була надана позивачу в статусі жилого службового приміщення як лікарю, що працювала в даній місцевості і працює донині, тобто вселення в житло відбулось на законних підставах.

Довідка комунального некомерційного підприємства «Маньківська багатопрофільна лікарня» від 07.05.2021 року №207 підтверджує, що ОСОБА_1 (позивач по справі) дійсно працює по теперішній час в комунальному некомерційному підприємстві «Маньківська багатопрофільна лікарня» на посаді лікаря-рентгенолога променевої діагностики з 01.08.2010 року.

Довідка комунального підприємства «Комунальник-М» від 07.05.2021 року №85 підтверджує, що багатоквартирний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КП «Комунальник-М», квартира в якій проживає ОСОБА_1 , являється службовою. Після вселення на законних підставах у вказану квартиру, позивач постійно проживає у даному житловому приміщенні по даний час. Квартиру відремонтовано та здійснено перепланування з виконанням поліпшувальних та оздоблювальних робіт, всі роботи здійснено без виконання робіт, які потребують отримання дозвільних документів на перепланування, оскільки ці роботи не зачіпають основних несучих конструктивних елементів будівлі. Викладене підтверджується звітом про проведення технічного обстеження, виконаного сертифікованим суб`єктом-виконавцем робіт, пов`язаних зі створенням об`єкта архітектури - експерта (інженера) з технічного обстеження ОСОБА_2 . Також даним звітом підтверджується, що стан об`єкта оцінюється як придатний до нормальної експлуатації, недоліків, які впливають або можуть вплинути на безпечну експлуатацію об`єкта не виявлено. 12.05.2021 року на замовлення позивача комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно даних характеристики на квартиру у будинку квартирного типу, зазначених у технічному паспорті, будівля власне самого будинку значиться 1969 року спорудження, перепланування виконано у 2011 році.

Довідка комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 12.05.2021 року №153 інформує, що станом на 01.01.2013 року в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.06.2021 року №261815760 інформує, що права власності, інші речові права на квартиру АДРЕСА_1 - не зареєстровано.

З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, 18.05.2021 року позивач звернулася до Маньківської селищної ради з відповідною заявою про надання дозволу на приватизацію вказаної службової квартири, оскільки відповідно до чинного законодавства позивач, пропрацювавши та проживаючи у службовій квартирі більше 10 років, має право на приватизацію цього житла. Також, з відповідним клопотанням про передачу вказаної квартири позивачу у власність, до Маньківської селищної ради звернулось комунальне некомерційне підприємство «Маньківська багатопрофільна лікарня» згідно листа від 19.05.2021 року за №224. Листом від 02.06.2021 року №02-43/986 Маньківською селищною радою повідомлено, що на сьогодні селищна рада не може задовільнити заяву про надання дозволу на приватизацію вказаної квартири по причині відсутності права власності у селищної ради на будівлю як багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Листом 04.06.2021 року №251 комунальним некомерційним підприємством «Маньківська багатопрофільна лікарня» скеровано до Маньківської селищної ради подання з проханням зняти статус службового житла з квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , яка була надана в користування згідно рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 09.12.2011 року №157-11 у зв`язку із виникненням у ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , права на приватизацію. Листом у відповідь від 02.07.2021 року №02-20/2519 Маньківською селищною радою повідомлено, що у Маньківській селищній раді даний об`єкт рахується як приміщення гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про встановлення статусу соціального житла відсутні. Таким чином, за сукупністю листів-відповідей Маньківської селищної ради у відповідь на звернення щодо зняття статусу службового житла та приватизацію квартири АДРЕСА_1 , вбачається, що у задоволенні клопотань відмовлено, що у свою чергу змушує звертатись до суду з даним позовом, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з наявністю спору про матеріальне право, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи: Комунального некомерційного підприємства «Маньківська багатопрофільна лікарня» підготовче судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

Позивач постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Постійне місце проживання у даній квартирі зареєстровано з 22.08.2012 року, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №709 від 18.05.2021 року (а.с.9-11).

22 серпня 2012 року виконавчим комітетом Маньківської селищної ради позивачу було видано ордер на житлове приміщення №051280 серія А, згідно якого ОСОБА_1 отримала право на вселення у житлове приміщення з 3-х кімнат в квартирі АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 18.07.2012 року №65-12 (а.с.12).

Рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 18.07.2012 року №65-12 вирішено видати ордер на вселення в службову квартиру, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , крім того цьому передувало рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 09.12.2011 року №157-11(а.с.13).

Довідка комунального некомерційного підприємства «Маньківська багатопрофільна лікарня» від 07.05.2021 року №207 підтверджує, що ОСОБА_1 ) дійсно працює по теперішній час в комунальному некомерційному підприємстві «Маньківська багатопрофільна лікарня» на посаді лікаря-рентгенолога променевої діагностики з 01.08.2010 року (а.с.15).

Довідка комунального підприємства «Комунальник-М» від 07.05.2021 року №85 підтверджує, що багатоквартирний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КП «Комунальник-М», квартира в якій проживає ОСОБА_1 , являється службовою (а.с.16).

Квартиру відремонтовано та здійснено перепланування з виконанням поліпшувальних та оздоблювальних робіт, всі роботи здійснено без виконання робіт, які потребують отримання дозвільних документів на перепланування, оскільки ці роботи не зачіпають основних несучих конструктивних елементів будівлі. Викладене підтверджується звітом про проведення технічного обстеження, виконаного сертифікованим суб`єктом-виконавцем робіт, пов`язаних зі створенням об`єкта архітектури - експерта (інженера) з технічного обстеження ОСОБА_2 .

Також даним звітом підтверджується, що стан об`єкта оцінюється як придатний до нормальної експлуатації, недоліків, які впливають або можуть вплинути на безпечну експлуатацію об`єкта не виявлено (а.с.17-21).

Згідно рішення №9-21/VI Маньківської селищної ради від 13.05.2011 р. вирішено прийняти в комунальну власність приміщення нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.22, 51)

Відповідно до рішення №10-44/УІ Маньківської селищної ради від 05.07.2011 р. внесено зміни до рішення селищної ради від 13.05.2011 р., а саме частину І викладено в редакції:" Прийняти безоплатно на баланс Маньківської селищної ради приміщення гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 ". Згідно частини 3 даного рішеня даний об"єкт передано безоплатно на баланс КП "Комунальник-М" (а.с.23, 52).

Згідно рішення №153-11 Маньківської селищної ради від 03.11.2011 р. надано дозвіл КП"Комунальник-М" на перепланування гуртожитку коридорного типу в гуртожтиток блочного типу з добудовами до блоку №1 та до блоку №3 за АДРЕСА_2 (а.с.25).

Згідногідно рішення №157-11 Маньківської селищної ради від 09.12.2011 р. вирішено видати ордера на вселення в службові квартири, що розміщенні за адресою АДРЕСА_2 позивачу в кв. АДРЕСА_3 та іншим особам у відповідні квартири (а.с.14).

Судом встановлено, що позивачем 12.05.2021 року на замовлення комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно даних характеристики на квартиру у будинку квартирного типу, зазначених у технічному паспорті, будівля власне самого будинку значиться 1969 року спорудження, перепланування виконано у 2011 році (а.с.40-43).

Довідка комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 12.05.2021 року №153 інформує, що станом на 01.01.2013 року в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а.с.44).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.06.2021 року №261815760 інформує, що права власності, інші речові права на квартиру АДРЕСА_1 - не зареєстровано (а.с.45).

З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, 18.05.2021 року позивач звернулася до Маньківської селищної ради з відповідною заявою про надання дозволу на приватизацію вказаної службової квартири, оскільки відповідно до чинного законодавства позивач, пропрацювавши та проживаючи у службовій квартирі більше 10 років, має право на приватизацію цього житла (а.с.46).

З відповідним клопотанням про передачу вказаної квартири позивачу у власність, до Маньківської селищної ради звернулось комунальне некомерційне підприємство «Маньківська багатопрофільна лікарня» згідно листа від 19.05.2021 року за №224 (а.с.47).

Листом від 02.06.2021 року №02-43/986 Маньківською селищною радою повідомлено, що на сьогодні селищна рада не може задовільнити заяву про надання дозволу на приватизацію вказаної квартири по причині відсутності права власності у селищної ради на будівлю як багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.48).

Листом 04.06.2021 року №251 комунальним некомерційним підприємством «Маньківська багатопрофільна лікарня» скеровано до Маньківської селищної ради подання з проханням зняти статус службового житла з квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , яка була надана в користування згідно рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 09.12.2011 року №157-11 у зв`язку із виникненням у ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , права на приватизацію (а.с.49).

Листом у відповідь від 02.07.2021 року №02-20/2519 Маньківською селищною радою повідомлено, що у Маньківській селищній раді даний об`єкт рахується як приміщення гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про встановлення статусу соціального житла відсутні (а.с.50).

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно до ст. 1 ЖК Української РСР громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Положеннями ст. 9 ЖК Української РСР, визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст. 118 ЖК Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 122 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Відповідно до ст. 125 ЖК Української РСР, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено, зокрема осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо

відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам,

жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Ст. 47 Конституції України встановлює, що кожен має право на житло.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», від 19 червня 1992 року №2482-XII, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний фонд.

Відповідно до п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповіднодо ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих представником позивача достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12, 13, 76-81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 321, 322, 325, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 1, 9, 118, 122, 125 ЖК Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер згідно картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський