Справа № 953/2805/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши клопотання представника відповідача - адвоката Зарицької Катерини Юріївни про забезпечення витрат на правову допомогу по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Варнікова Ксенія Вікторівна, Приватний нотаріус Чижова Наталія Анатоліївна про визнання заповіту недійсним та нікчемним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Варнікова Ксенія Вікторівна, Приватний нотаріус Чижова Наталія Анатоліївна про визнання заповіту недійсним та нікчемним.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2021 року по даній справі відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

В матеріалах справи міститься заява представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Зарицької К.Ю. про забезпечення витрат на правову допомогу, в якому представник просить зобов`язати позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Київського районного суду м. Харкова грошову суму у розмірі 11 000,00 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що позивачем разом із позовною заявою не надано жодного доказу в підтвердження заявлених вимог про визнання заповіту недійсним та нікчемним, що свідчить про їх відсутність взагалі та як висновок є прямим підтвердженням безпідставності ініціювання судового спору. Крім того, адвокат Зарицька К.Ю. зазначила, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові, оскільки позивачем, всупереч процесуальним вимогам, наголошується на необхідності проведення судово-психіатричної експертизи саме за рахунок коштів держави, що свідчить про відсутність достатньої матеріальної можливості останньої відшкодувати відповідачу витрати на професійну правничу допомогу, яка із врахуванням переліку правових послуг, на які витрачено 11 годин, складає 11 000,00 грн (із розрахунку 1000,00 грн/год х 11 год).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши заявлене клопотання та дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Так, між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Зарицькою К.Ю. 15.04.2021 року укладено договір про надання правничої (правової) допомоги б/н. Відповідно до п. 8 означеного договору, гонорар адвоката та порядок розрахунків визначається у додатковій угоді.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди до договору про надання правничої (правової) допомоги від 15.04.2021 року б/н, сторони домовились, що гонорар адвоката визначається у погодинній оплаті та складає 1000,00 грн за одну годину праці адвоката.

Згідно з ч.1 ст. 135 ЦПК України, суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України, як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Частиною 5 ст. 135 ЦПК України визначено, що сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цьогоКодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України,розмір витратна оплату послуг адвоката має бутиспівмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за наявності обставин, які є обов`язковою умовою для застосування забезпечення судових витрат - таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування судових витрат заінтересованої особи, які він поніс у зв`язку із розглядом даної справи.

Так, безумовних підстав для застосування забезпечення судових витрат, які передбачені ч. 4 ст. 135 ЦПК України судом не встановлено, оскільки достатніх даних про те, що позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов, матеріали справи не містять.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі № 826/1216/16.

В матеріалах справи відсутні документи, зокрема квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший документ, які б свідчили про фактичну оплату послуг адвоката, а відтак клопотання відповідача про забезпечення витрат на правову допомогу представника відповідача адвоката Зарицької К.Ю. не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 135, 260-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Зарицької Катерини Юріївни про забезпечення витрат на правову допомогу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Суддя -