Провадження № 2/641/1113/2021 Справа № 641/356/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

13 вересня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Богдан М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Архипової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 50 000,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно розписки, як підтвердження наявного зобов`язання, 12.10.2020 року ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 рівними частками грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. протягом півроку рівними платежами у розмірі 8 330,00 грн., починаючи з 15.11.2020 року по 15.04.2021 року. Після настання дати повернення першої частини боргу, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, борг не повернув. Подальші платежі обумовлені розпискою відповідач не здійснив, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлялися у встановленому законом порядку, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, та просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений у встановленому законом порядку. До суду подав відзив, в якому зазначив, що з позовом не згоден, та просив відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на позов відповідач пояснив, що у день складання розписки, а саме 12 жовтня 2020 року на території Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Липецьке, що розташоване за адресою: Харківський район, село Веселе, сталася пожежа, внаслідок якої постраждали побутові споруди на ділянках, що належать ОСОБА_1 та матері відповідача - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є головою Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство Липецьке. Прибувши на місце пожежі близько 6 години ранку, відповідач одразу почав займатися тушінням пожежі та прибиранням згарищ, які залишились на ділянці його матері. В свою чергу, ОСОБА_1 почала погрожувати відповідачу та його матері, що їм доведеться за все заплатити, оскільки на її думку пожежа сталася з їх вини. Знаходячись в стані сильного душевного хвилювання через пожежу, переживання за моральний стан своїх близьких, а також через погрози ОСОБА_1 , які вона могла реалізовувати як Голова садівничого товариства, відповідач погодився скласти розписку щодо готовності придбати у позивача електроінструмент, який начебто постраждав в результаті пожежі і який вона оцінила у суму 50 000,00 гривень.

Встановлення причин пожежі працівниками МНС не призвело до виявлення фактів порушень пожежної безпеки на ділянці матері відповідача. Електроінструмент, який був начебто пошкоджений відповідачу не був переданий, що засвідчується текстом розписки.

Так, відповідач вважає, що між ним та ОСОБА_1 взагалі не виникло жодних цивільно-правових відносин, оскільки ОСОБА_1 не передавала йому у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками.

Крім того, зазначив, що після розслідування причин пожежі працівниками МНС та непередання йому електроінструменту, він прямо і неодноразово заявляв ОСОБА_1 , що не має жодного боргу перед нею. В свою чергу, позивач погрожувала, що безпідставно відключить ділянку матері відповідача від електропостачання (що вона і зробила) і взагалі вона може робити в садовому товаристві все, що вона забажає, та погрожувала відповідачу проблемами у випадку, якщо останній не задоволить її побажань. З приводу вимагання неіснуючого боргу відповідач звертався із заявою до поліції.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що згідно розписки, оригінал якої наявний в матеріалах справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язався віддати ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. рівними частками у розмірі 8 330,00 грн. в місяць протягом півроку за електроінструмент, починаючи з 15.11.2020 року. Розписка складена 12.10.2020 року в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Так, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17 та від 11 червня 2021 року у справі №61-21701св19.

З оглянутої судом наданої позивачем розписки від 12.10.2020 року вбачається, що відповідач зобов`язався віддати позивачу грошові кошти у сумі 50 000,00 грн. за електроінструменти. Проте, фактично грошові кошти, зазначені в розписці, передані відповідачу не були. Крім того, зазначений в розписці, електроінструмент, позивачем відповідачу не передавався.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розписка, надана відповідачем позивачу про зобов`язання повернути грошові кошти не відповідає вимогам чинного законодавства, що пред`являється до договорів позики, а саме: розписка не містить посилання на факт передання грошових коштів, а умови повернення коштів є суперечливими.

Крім того, в розписці зазначено, що відповідач зобов`язався віддати, а не повернути грошові кошти, що є не коректним в розумінні ст. 1049 ЦК України.

Так, судом не встановлено наявність між сторонами правовідносин за договором позики, дійсність та достовірність договору позики спростована, факт отримання грошей не підтверджений належними доказами у справі.

Враховуючи, що зміст наданої розписки є суперечливим та не підтверджує укладення між сторонами договору позики, оскільки не підтверджує факт отримання відповідачем у борг певної грошової суми від позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми як боргу за договором позики.

Стосовно судових витрат суд дійшов наступного.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача, тому вимоги стосовно стягнення сплаченого судового збору та витрат на професійну правову допомогу не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, 526,530, 1046,1047,1049 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. Богдан