Провадження № 2/263/605/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

Головуючого судді Шевченко О.А.,

при секретарі Татар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації -,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання інформації, викладеної у відеосюжеті кореспондентки телеканалу «Україна» ОСОБА_3 , трансльованого у прямому ефірі телеканалу « Україна » та розміщеного на відеохостингу Youtube за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , недостовірною, зобов`язання її спростування у той же ефірний час та з такою ж самою тривалістю відеосюжету із оголошенням резолютивної частини судового рішення та стягнення 800000,00 грн. моральної шкоди.

На обґрунтування зазначила що ІНФОРМАЦІЯ_4 годині в прямому ефірі телеканалу «Україна», що належить ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», у програмі «Сьогодні.Новини» було оприлюднено відеосюжет, створений та підготовлений для випуску в прямий ефір кореспондентом вказаного каналу ОСОБА_3 . У сюжеті, виходячи з пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які раніше звертались за допомогою до однієї з належних позивачці ветеринарних клінік та висловили свої припущення щодо причини загибелі їхніх тварин, кореспондентка ОСОБА_3 , прямо вказуючи на приміщення клініки « Лорд », необґрунтовано зазначила «Саме у цій лікарні десятки домашніх улюбленців загинули». Зазначена фраза відповідачки та напис у кадрі «ІНФОРМАЦІЯ_5» прямо вказували на те, що в сюжеті стверджується про загибель десятків тварин у клініці позивачки внаслідок начебто непрофесійного лікування. Однак, зазначена інформація є недостовірною, оскільки у ветеринарній клініці не допущено смерті тварин, у тому числі і внаслідок непрофесійних дій ветеринарних працівників. Створивши вказаний відеосюжет, який є за своїм змістом негативним, відповідачі принизили чисть, гідність та ділову репутацію ФОП ОСОБА_2 . Крім того, поширення неправдивої інформації може вплинути на широке коло людей, у яких може скластися негативне уявлення щодо професійності послуг, які надає позивачка у сфері ветеринарної медицини. Створений відповідачами негативний медіаефект призвів до необхідності закриття клініки через суттєве зниження виручки та неможливості знайти фахівців до клініки, репутація якої біла зіпсована. До того ж, позивачка сприйняла зазначену ситуацію як особисту образу та відчула глибоке приниження від несправедливої оцінки її роботи, стала вкрай знервованою, дратівливою, сюжет вніс негативні зміни до стосунків з рідними та близькими. Враховуючи викладене, позивачка просила суд визнати інформацію, викладену в сюжеті, недостовірною, зобов`язати її спростувати та стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 800000,00 грн.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

21.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанії «Україна», у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. По-перше, відповідач зазначає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів розповсюдження зазначеного нею сюжету в ефірі відповідача, оскільки до матеріалів справи долучено запис з мережі Інтернет з відеосервісу «Youtube», який не стосується відповідача. Тобто, позивачкою не наведено доказів розповсюдження вказаної інформації саме в ефірі, що узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України від 27.04.2016 року №758/5101/14. По-друге, позивачкою не наведено, які саме вислови є недостовірними та порочать її честь, гідність та ділову репутацію та підлягають спростуванню. Також відповідач зазначив, що у спірному сюжеті не міститься ніякої інформації стосовно фізичної особи ОСОБА_2 (фактів з життя чи діяльності), також не згадується назва ветеринарної клініки, щодо роботи якої мають претензії герої сюжету, та не йдеться про роботу невизначеної клініки як такої, а лише міститься інформація про ветеринара, який надавав послуги без зазначення його прізвища. Таким чином, твердження позивачки про те, що у спірному сюжеті йдеться про неї та ветеринарну клініку «Лорд» спростовується самим сюжетом, наданим позивачкою. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Ухвалою від 15.02.2021 року витребувано у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» відомості щодо прізвища, імені, по-батькові, адреси журналіста, який готує сюжети під псевдонімом « ОСОБА_3 .

Ухвалою від 18.03.2021 року закрито підготовче провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою від 24.06.2021 року судові засідання вирішено проводити у режимі відеокнференції.

Ухвалою від 24.06.2021 року витребувано з Відділу ведення державного реєстру виборців Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_3 .

Ухвалою від 14.07.2021 року зобов`язано Комісію з журналістської етики (м.Київ, вул.Хрещатик, 27-а) надати інформацію щодо журналіста ОСОБА_3 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, адресу, номер телефону.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена у встановленому законом поряду, заяв про відкладення судового розгляду не надавала.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справу у відсутності відповідача ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», просила відмовити у позовних вимогах у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. 3, 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно з ч. 1-3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Як вбачається зі змісту ч. 1-2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1, (далі - Постанова Пленуму ВСУ) при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Верховний Суд України у п. 18 Постанови Пленуму ВСУ роз`яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця №322479 серії В03, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, дата проведення державної реєстрації: 07.04.2008 рік.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами та надання інших індивідуальних послуг у сфері охорони здоров`я людини. Також у матеріалах справи мається ліцензія серії НОМЕР_1 від 15.12.2014 року, видана ОСОБА_2 на зайняття ветеринарною практикою.

Відповідно до листа Головного управління держспоживслужби в Миколаївській області, відсутня будь-яка інформація про надходження скарг стосовно ФОП ОСОБА_2 за період з 07.04.2008 року по 2016 рік.

Згідно повідомлення Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління національної поліції в Миколаївській області від 21.09.2020 року №5аз/31-2020, інформація стосовно притягнення ОСОБА_2 до кримінальної та адміністративної відповідальності відсутня.

Як вбачається з відеозапису, наданого позивачкою на оптичному носії, у відеорепортажі йдеться мова про лікаря (прізвище якого не називається), діями якого було спричинено смерть тваринам. Зазначено про те, що наразі проводиться досудове розслідування за даним фактом, у справі призначено експертизу. Також повідомляється про те, що згаданого лікаря звільнено з клініки (назва якої також не зазначається).

З аналізу наданого відеозапису не вбачається, що зміст поширеної в сюжеті інформації ганьбить честь та гідність позивачки, завдає шкоди її діловій репутації. Зокрема, оскаржуваний сюжет не містить будь-яких висловлювань на адресу ОСОБА_2 , йдеться лише про лікаря, ім`я якого не зазначається, крім того,взагалі не можливо встановити зв`язок позивачки з клінікою, про яку йдеться в сюжеті, оскільки її назва не зазначається, а посилання в позовній заяві на те, що позивачка є власницею ветеринарної клініки нічим не підкріплені.

Таким чином, суд не вбачає у відеосюжеті, що розповсюджена інформація призвела або могла призвести до негативних наслідків, що дискредитують позивачку.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду.

Практика Європейського суду з прав людини щодо порушення принципу невинуватості до суб`єктів, винних у порушенні цього принципу, відносить не лише осіб, які здійснюють досудове провадження, судовий розгляд кримінальних справ, а й інших осіб, які вважають особу винною у вчиненні злочину ще до ухвалення обвинувального вироку у кримінальній справі (справа Альне Де Рібемон проти Франції (Allenet de Ribemont v. France) від 10 лютого 1995 року, п. 33, п. 38, п. 41). Проте, ніщо не може завадити відповідним органам надавити інформацію про перебіг розслідування в кримінальних справах, адже це суперечило б праву на свободу вираження поглядів, проголошеному статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак він зобов`язує робити це з усією необхідною обережністю та обачністю, щоб дотримати принцип презумпції невинуватості (справа Альне Де Рібемон проти Франції (Allenet de Ribemont v. France) від 10 лютого 1995 року, п. 38).

Недостовірною вважається та інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» ; Європейською Конвенцію з прав людини, ст. ст. 201, 297, 299 ЦК України; ст. ст. 12, 13, 76, 81, 110, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Шевченко