У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2021 Справа №607/5573/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбич В.Л., з участю секретаря судового засідання Савіцької О.П., скаржника ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Сампари Н.М., представника Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шмиглик В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) неправомірними та зобов`язання державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) вжити заходів щодо виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/5573/16-ц та відкрити виконавче провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Угрин З.Р. у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо Повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання №4185 від 27 січня 2021 року та зобов`язати державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Угрин З.Р. вжити заходів щодо виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/5573/16-ц від 23 червня 2016 року та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2016 року у цивільній справі №607/5573/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, затверджено мирову угоду якою ОСОБА_3 , який перебуває у статусі відповідача по справі визнає позовні вимоги ОСОБА_2 та погоджується, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,15 га, що розташована на території смт. Великі Бірки, Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0912, являється особистою приватною власністю ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 зобов`язується сплатити ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) 00 дол. США, після продажу земельної ділянки та житлового будинку, який повинен бути зведений на належній їй земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0912 та зданий в експлуатацію, але не пізніше 1 (одного) місяця з дня нотаріального посвідчення договору відчуження нотаріусом. На виконання вищезазначеної ухвали суду, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). За результатами розгляду вказаної заяви державним виконавцем Угрин Зоряною Романівною 27 січня 2021 року прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Однак таке рішення державного виконавця є неправомірним та необґрунтованим, оскільки ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань відповідно до мирової угоди не виконала та кошти в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США не сплатила ОСОБА_3 . Крім того ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/5573/16-ц не містить вказівки щодо строку пред`явлення її до виконання та в апеляційному порядку не оскаржувалася, а відтак є такою, що вступила в законну силу та є обов`язковою до виконання. З огляду на викладене просить вимоги скарги задовольнити, визнати дії державного виконавця неправомірними зобов`язавши відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 23 червня 2016 року у справі № 607/5573/16-ц.

21 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу згідно якого Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) просить суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі з огляду на наступне. Ухвала Тернопільського міськрайонного суду про затвердження мирової угоди у справі № 607/5573/16-ц від 23 червня 2016 року відповідно до ст.208 ЦПК України є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», зокрема містити строк пред`явлення рішення до виконання. В порушення вказаних вимог закону спірна ухвала таких відомостей не містила, тому 27 січня 2021 року державний виконавець встановивши, що стягувачем пропущено встановлений законом строк пред`явлення ухвали суду від 23 червня 2016 року до виконання, керуючись п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке було отримано стягувачем одразу в день його винесення. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою. Крім того зазначає, що скаржником пропущено десятиденний строк передбачений для оскарження рішення та дій державного виконавця, оскільки після отримання повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 січня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою лише 21 квітня 2021 року.

Згідно відповіді на відзив отриманої та зареєстрованої судом 18 травня 2021 року скаржник зазначає, що на думку державного виконавця спірна ухвала не містить відомостей стосовно умов, розміру та строків виконання зобов`язань сторін та за недодержанням відповідних вимог закону ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою. Однак у разі, якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту. Державним виконавцем не було вжито жодних заходів стосовно належного виконання судового рішення, що свідчить про неналежне виконання своїх обов`язків та прийняття неправомірних рішень. Тому просить скаргу задовольнити.

У своїх письмових запереченнях отриманих судом 07 червня 2021 року Тернопільський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) вказує на те, що роз`яснення судом надається тільки для рішень виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню, а оскільки 27 січня 2021 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу та станом на сьогодні в автоматизованій системі виконавчого провадження не має відкритих виконавчих проваджень, де стягувач ОСОБА_1 , враховуючи, що виконавчий документ повернуто у зв`язку із пропущенням строку, а не тому, що не зрозуміло резолютивну частину рішення, підстави для звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення відсутні.

Скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у ній та відповіді на відзив.

Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шмиглик В.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила з підстав зазначених у відзиві на скаргу та письмових запереченнях.

Боржник Деппершмідт ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник Деппершмідт ( ОСОБА_2 ) адвокат Братівник І.В. у попередніх судових засіданнях щодо задоволення скарги заперечив вказавши, що державний виконавець прийняла законне рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки не мала можливості встановити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а із наявних даних вбачалось, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2016 року у справі №607/5573/16-ц визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно якої: ОСОБА_3 , який перебуває у статусі відповідача по справі визнає позовні вимоги ОСОБА_2 та погоджується, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,15 га, що розташована на території смт. Великі Бірки, Великобірківської селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0912, являється особистою приватною власністю ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 зобов`язується сплатити ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) 00 дол. США, після продажу земельної ділянки та житлового будинку, який повинен бути зведений на належній їй земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0912 та зданий в експлуатацію, але не пізніше 1 (одного) місяця з дня нотаріального посвідчення договору відчуження нотаріусом. Витрати понесені Сторонами по судовій справі залишаються за кожною із Сторін. Сторони погодили, що після визнання судом тексту мирової угоди будь-яких інших майнових претензій одна до одної не мають і в майбутньому мати не будуть. Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю - закрити.

Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили 29 червня 2016 року.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 видане Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 21 березня 2017 року, ОСОБА_3 змінив прізвище на « ОСОБА_7 », про що 21 березня 2017 року складено актовий запис №04.

27 січня 2021 року державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Угрин З.Р. розглянувши ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5573/16-ц від 23 червня 2016 року про зобов`язання ОСОБА_6 сплатити ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) 00 дол. США, після продажу земельної ділянки та житлового будинку, який повинен бути зведений на належній їй земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0912 та зданий в експлуатацію, але не пізніше 1 (одного) місяця з дня нотаріального посвідчення договору відчуження нотаріусом, встановивши, що строк встановлений законом для пред`явлення виконавчого документа до виконання прострочено, виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання за №4185.

Згідно акта державного виконавця від 27 січня 2021 року встановлено, що стягувач ОСОБА_1 отримав вищевказане повідомлення разом із оригіналом ухвали №607/573/16-ц від 23 червня 2016 року особисто. Від підпису про отримання відмовився.

22 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Сампара Н.М. повторно звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу виконавчого листа №607/5573/16-ц від 23 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частинами 1,4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Статтею 208 ЦПК України передбачено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Таким чином, суд вважає, що не зазначення в ухвалі суду про затвердження мирової угоди у справі №607/5573/16-ц строку пред`явлення рішення до виконання цілком підставно надало державному виконавцю право обраховувати трьохрічний строк пред`явлення до примусового виконання спірної ухвали починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили і до спливу трьох років, що в свою чергу є підставою для повернення органом виконавчої служби стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання.

Разом з цим як передбачено вимогами ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач у разі встановлення невідповідності виконавчого документа вимогам Закону має право звернутися до суду щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Проте докази такого звернення в матеріалах справи відсутні.

Як встановлено у судовому засідання та визнано сторонами стягувач ОСОБА_8 звернувся із заявою про прийняття до виконання зазначеної ухвали суду від 23 червня 2016 року до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) 27 січня 2021 року, тобто поза межами троку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Стягував не скористався правом наданим йому цивільно-процесуальним законом та не звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, у зв`язку з не зазначенням в ухвалі суду про затвердження мирової угоди у справі №607/5573/16-ц строку пред`явлення рішення до виконання, в задоволені скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) неправомірними та зобов`язання державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) вжити заходів щодо виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/5573/16-ц та відкрити виконавче провадження слід відмовити, оскільки приймаючи рішення про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець діяла законно.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні скарги потреба у вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби відсутня.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) неправомірними та зобов`язання державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вжити заходів щодо виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/5573/16-ц та відкрити виконавче провадження відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич