Справа № 345/1475/21
Провадження № 22-ц/4808/1531/21
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника відповідача Сорохтея В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Сухарник І.І. 25 серпня 2021 року в м. Калуш Івано-Франківської області, повний текст якого складено 30 серпня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Калуський дослідно-експериментальний завод інституту хімії поверхні НАН України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки у виплаті,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 подано позов до Державного підприємства «Калуський дослідно-експериментальний завод інституту хімії поверхні НАН України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки у виплаті.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працював у відповідача на посаді заступника головного інженера з виробничих питань із 11.09.2012р. по 15.10.2020р..

У 2020 році при обчисленні та нарахуванні йому заробітної плати відповідачем порушено вимоги Галузевої угоди між Національною академією наук України і Профспілкою працівників Національної академії України на 2018-2019 роки, затвердженої постановою Президії НАН України та Президії ЦК Профспілки працівників НАН України від 21.03.2018р. № 98, зареєстрованої Міністерством соціальної політики України 13.04.2018р. за реєстраційним номером 10. Дію вказаної Галузевої угоди продовжено на 2020 рік.

У відповідності до вимог п. 1.5 Галузевої угоди положення угоди діють безпосередньо і є обов`язковими до виконання в усіх установах Національної академії наук України.

В пункті 1.7 розділу 1 Галузевої угоди передбачено, що гарантії, передбачені угодою, є мінімальними. Соціально-економічні гарантії та компенсації, які передбачені колективними договорами, не можуть бути нижчими від рівнів, встановлених законодавством, Генеральною та цією угодами. В примітці № 1 до Додатку № 4 даної Галузевої угоди обумовлено, що посадові оклади заступників керівників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів встановлюються на 5-15 відсотків, головних бухгалтерів - на 10-30 відсотків, а помічників керівників - 30-40 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника.

26.02.2021 він звернувся до відповідача із заявою провести перерахунок нарахованої йому заробітної плати та здійснити належні виплати. Листом від 26.03.2021 № 166 відповідач відмовив позивачу у перерахунку нарахованої йому заробітної плати та здійсненні належних виплат.

Зазначає, що відповідно до додатку А «Покажчик професійних назв робіт за кодами професій» Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, професійна назва роботи «Головний інженер (промисловість)» підпадає під код КП за номером 1222.1. Згідно із таблицею «Класифікацій професій» Класифікатора професій ДК 003-2010 під кодом 1222.1 значаться «Головні фахівці - керівники та технічні керівники виробничих підрозділів у промисловості». Відтак слідує, що посада головного інженера за кодом 1222.1 підпадає під розуміння керівника та технічного керівника виробничого підрозділу.

Просив стягнути невиплачений йому розмір посадового окладу (заробітну плату) в розмірі 101 983,12 грн та середній заробіток за весь час затримки у виплаті за період із 16.10.2020 року по березень 2021 року в розмірі 266 202,37 грн (а.с.1-5).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.153-157).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року №336 затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників, який є обов`язковим для застосування з питань управління персоналом на підприємствах, та Класифікатор професій ДК 003:2010, які передбачають, що головний інженер керує діяльністю у підпорядкованих йому підрозділах.

Судом не взято до уваги, що звіт за результатами внутрішніх перевірок СУЯ (схеми управління якості) за 2017 рік засвідчує,що у відповідача існує виробничий відділ.

Відповідно до схеми управління виробництвом головний інженер очолював такий структурний підрозділ, а позивач був у ньому заступником. Вказані документи засвідчують обґрунтованість позовних вимог. В ході розгляду справи у суді відповідач не підтвердив жодним доказом, що вказана схема управління виробництва, засвідчена у 2017 році, була змінена чи втратила чинність станом на 2020 рік.

Про наявність Галузевої угоди він знав на час роботи на посаді заступника головного інженера відповідача, однак не було відомо про розмір заробітної плати головного інженера, відповідно до котрої і мав би визначатись законний та справедливий розмір його заробітної плати.

Апелянт звертає увагу суду на те що, відповідачем надано копію свого наказу від 18.10.2012 року №64, котрим було затверджено Посадову інструкцію заступника головного інженера з виробничих питань та із котрим позивач був ознайомлений. Натомість копію безпосередньої посадової інструкції заступника головного інженера з виробничих питань,з котрою теж було ознайомлено позивача, відповідач не представив. Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Помилковим є висновок суду про відмову у постановленні окремої ухвали, оскільки дії відповідача умисно були направлені на те, щоб він у встановленому законом порядку не зміг довести свої позовні вимоги щодо стягнення невиплаченого позивачу належного розміру посадового окладу.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Скасувати ухвалу від 25.08.2021 року про відмову в постановленні окремої ухвали. Задовольнити клопотання про постановлення окремої ухвали (а.с. 160-165).

Представник ДП «Калуський Державного підприємства «Калуський дослідно-експериментальний завод інституту хімії поверхні НАН України» подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що головний інженер заводу за своїм статусом, у відповідності до посадової інструкції, є заступником керівника (директора), який є одноосібним керівником Державного підприємства «Калуський дослідно-експериментальний завод інституту хімії поверхні НАН України». За критеріями, визначеними у п.3 ст.55 ГК України, відповідач є суб`єктом середнього підприємства або невеликим виробництвом без жодних структурних підрозділів та, очевидно, без керівників цих підрозділів, в яких немає потреби.

Вважає недоречним посилання позивача на Класифікатор професій ДК 003:2010, оскільки об`єктами класифікації є професії, а не посади. Сторони, які підписали Галузеву угоду ведуть мову про конкретні посади. Головний інженер за своїм статусом є першим заступником керівника.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судове засідання не з`явився апелянт, про причини неявки не повідомив, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у відсутності апелянта.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження від 11.09.2012р. № 122-к ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду заступника головного інженера з виробничих питань. У цьому розпорядженні в графі «Назва структурного підрозділу» зазначено «Заводоуправління» (а.с. 41).

На посаді заступника головного інженера з виробничих питань позивач працював із 11.09.2012 року по 15.10.2020 року, що підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1 під порядковими №№ 24 і 25 (а.с.7-8).

Розпорядженням від 15.10.2020р. № 235-/тр позивача звільнено з роботи з посади заступника головного інженера з виробничих питань за власним бажанням (ст.38 КЗпП України. У цьому розпорядженні в графі «Назва структурного підрозділу» зазначено «Заводоуправління» (а.с. 42).

Також матеріали справи містять Галузеву угоду між Національною академією наук України і Профспілкою працівників Національної академії України на 2018-2019 роки, затверджену постановою Президії НАН України та Президії ЦК Профспілки працівників НАН України від 21.03.2018 № 98 (а.с. 9-14).

Постановою Президії НАН України та Президії ЦК Профспілки працівників НАН України від 26.02.2020 № 61, дію вказаної вище Галузевої угоди було продовжено на 2020 рік (а.с. 15).

Пунктом 1.5 Галузевої угоди визначено, що її положення діють безпосередньо і є обов`язковими до виконання в усіх установах НАН України.

Умови колективних договорів, що діють в установах НАН України, які погіршують становище працівників порівняно з Угодою, є недійсними (п. 1.6 Галузевої угоди).

У додатку № 4 до Галузевої угоди визначені мінімальні гарантії визначення посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців та службовців конструкторських, технологічних, проектних, впроваджувальних організацій, інженерних і сервісних центрів та інших державних підприємств НАН України. Цей Додаток містить, серед іншого, такі найменування посад як «Головний інженер», «Головні інженери та інші головні фахівці в основних відділах (відділеннях, лабораторіях)», «Провідні інженери та інші провідні професіонали», яким визначені коефіцієнти міжпосадових співвідношень для визначення розмірів посадових окладів (тарифних ставок).

Розмежовано посади головного інженера та головного інженера в основних відділах, тобто структурних підрозділах.

У примітці № 1 до Додатку № 4 даної Галузевої угоди встановлено, що посадові оклади заступників керівників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів встановлюються на 5-15 відсотків, головних бухгалтерів - на 10-30 відсотків, а помічників керівників - 30-40 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника.

Із змісту штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців ДП «КДЕЗ ІХП НАНУ» встановлено, що з 01 січня 2020 року у Державне підприємство «Калуський дослідно-експериментальний завод Інституту хімії поверхні Національної академії наук України» входить п`ять структурних підрозділів: 1) заводоуправління, який складався із посад директора, заступника директора з охорони праці, головного інженера, заступника головного інженера з виробничих питань; провідного фахівця з кадрової роботи; завідувача канцелярією; 2) бухгалтерія; 3) відділ збуту (маркетингу) - адміністративно-керівний персонал; 4) виробництво пірогенного двоокису кремнію; 5) лабораторія по обслуговуванню виробництва - виробничий персонал.

У кожному структурному підрозділі визначена посада керівника: бухгалтерія - головний бухгалтер, відділ збуту (маркетингу) - начальник відділу, виробництво пірогенного двоокису кремнію - начальник виробництва; лабораторія по обслуговуванню виробництва - начальник лабораторії по обслуговуванню виробництва.

У штатному розписі міститься примітка про те, що оклади встановлені на підставі галузевої угоди між Міністерсством промислової політики України, Фондом державного майна України, Організацією роботодавців підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості України та Центральною Радою профспілки працівників хімічних та нафтохімічних галузей промисловості України; Галузевої угоди між Президією НАН України і ЦК профспілки працівників НАН України; Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (а.с. 88-89,90-91, 114-117).

Згідно із Статутом ДП «Калуський дослідно-експериментальний завод» КДЕЗ ІХП НАНУ очолює директор, який керує заводом з урахуванням Закону України «Про особливості правового режиму майнового комплексу НАН України», Господарського кодексу України, Статутів НАН України, ІХП НАН України та цього Статуту (а.с.43).

На а.с.а.с.77, 78 наявні колективний договір між адміністрацією і профспілковим комітетом ДП та схема - структура підприємства, відповідно до якої директор підприємства очолює підприємство на підставі контракту. На підприємстві працює 82 працівники.

За змістом посадової інструкції головного інженера ДП «КДЕЗ ІХП НАН України», яку затверджено наказом від 28.02.2018 № 25, головний інженер є першим заступником директора заводу; здійснює щоденне керівництво технологічними і технічними службами підприємства; перевіряє і направляє діяльність усіх служб заводу з технічної підготовки, дає обов`язкові для всіх підрозділів підприємства розпорядження і накази в межах своєї компетенції, видає за своїм підписом розпорядження по заводу з усіх питань в межах своєї компетенції (а.с. 92-97, 118-123).

Відповідачем поданий суду Наказ № 64 від 18 жовтня 2012 року «Про затвердження інструкції з охорони праці», відповідно до пункту 1 якого була затверджена та введена в дію посадова інструкція заступника головного інженера з виробництва (а.с.105).

За змістом Наказу № 348-к/тр від 29 грудня 2020 року по підприємству внесені зміни в штатний розпис з 01 січня 2021 року та виведена із штатного розпису посада заступника головного інженера з виробничих питань (а.с.109).

Відповідач підтверджує довідкою, що у зв`язку із виведенням із штатного розпису посади заступника головного інженера з виробничих питань з 01 січня 2021 року посадова інструкція знищена за відсутності необхідності у її використанні (а.с.108).

Матеріли справи містять довідку ДП «Калуський дослідно-експериментальний завод» про те, що оклад головного інженера ДП «КДЕЗ ІХП НАН» за період липнь-жовтень 2020 року становить 48 526,50грн (а.с.18).

Позивач надав довідку про розмір його заробітку на посаді головного інженера з виробничих питань за період з 01.01. по 15.10.2020 року, відповідно до якої його оклад у січні 2020 року становив 11481,43 грн, у лютому 2020 року - 16074,00 грн, у березні 2020 року - 7654,29 грн, у травні 2020 року -16074,00 грн, у червні 2020 року - 10448,10 грн, у липні 2020 року - 6289,83 грн, у серпні 2020 року -11251,80 грн, у вересні 2020 року - 12420,82, у жовтні 2020 року - 765,43 грн. (а.с.19).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень частин 3,4 ст. 12 ЦПК України, ч. 1 ст. 21 КЗпП України, встановивши, що статус посади позивача як заступника керівника структурного підрозділу у розумінні Галузевої угоди є похідним в даному випадку від статусу посади головного інженера, позивач не був керівником структурного підрозділу, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

З таким висновком погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша, другастатті 5 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке

Відповідно до ст. 63 ГК України одним із видів підприємств є державне підприємство, що діє на основі державної власності (абзац п`ятий ч.1 ст. 63 ГК України).

Згідно з ч.3 ст. 65 ГК України керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Статтею 64 ГК України визначено організаційну структуру підприємства

Згідно ч.1,2,3 вказаної статті підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємств або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Отже, судом встановлено, що підприємством визначена організаційна структура, у яку входять п`ять підрозділів, встановлена чисельність працівників і штатний розпис.

Посада, яку займав на підприємстві позивач, а саме заступника головного інженера з виробничих питань входила у підрозділ «заводоуправління».

При цьому керівним складом ДП КДЕЗ ІХП НАН є: директор (керівник), головний бухгалтер заводу, заступник директора (головний інженер).

Безпідставними є доводи апелянта, що головний інженер є керівником структурного підрозділу ДП «Калуський дослідно-експериментальний завод інституту хімії поверхні НАН України», оскільки враховуючи наведене на підприємстві відсутні структурні підрозділи, очільником яких визначений головний інженер.

Згідно штатного розпису виробництво пірог енного двоокису кремнію очолює начальник виробництва, а не головний інженер.

Схема управління виробництвом (а.с.66), подана позивачем, не є допустимим доказом, оскільки вона не засвідчена у встановленому порядку підприємством і відсутні докази про те, що вона була затверджена підприємством і яким документом.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що ця схема розглядалася на рівні пропозиції, але не була затверджена підприємством.

Доказів про те, що на підприємстві управління виробництвом було організовано у визначений цією схемою спосіб у матеріалах справи немає, тому цей доказ судом не приймається.

Позивач посилається на те, що Додатком до №4 до Галузевої угоди між НАН України і профспілкою працівників НАН України на 2018-2019 р, затвердженою Постановою Президії НАН України та Президією профспілки працівників НАН України від 21.03.2018 року встановлені мінімальні гарантії визначення посадових окладів, в тому числі керівників державних підприємств НАН України. Пунктом 1 Примітки до додатку №4 Галузевої угоди встановлені міжпосадові співвідношення в оплаті праці, зокрема для заступників керівників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів на 5-15 відсотків і визначає свою посаду як заступника керівника структурного підрозділу, який очолювався головним інженером.

З такою позицією позивача вірно не погодився суд першої інстанції, оскільки доказів про те, що головний інженер підприємства очолював підрозділ «виробництво пірогенного двоокису кремнію» у матеріалах справи немає. Вказаний підрозділ очолював його начальник, що підтверджується номенклатурною посадою у штатному розписі.

Головний інженер, згідно посадової інструкції, є першим заступником директора заводу і відповідає за результати виробничої діяльності підприємства.

Доказів про те, що позивач виконував обов`язки головного інженера, зокрема і у разі його відсутності, матеріали справи не містять.

Таким чином, позивачем було укладено трудовий договір на займання посади, що за статусом та колом обов`язків не є посадою заступника керівника структурного підрозділу.

Відповідно до пункту 13 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 № 336, похідні посади, назви яких утворено за допомогою додаткових ознак типу "заступник", "змінний" тощо, мають такі ж кваліфікаційні характеристики, що й базові. Завдання, обов`язки, знання та кваліфікаційні вимоги цих працівників під час розроблення посадових інструкцій визначаються на основі кваліфікаційної характеристики відповідної базової професії.

Однак, по посаді головний інженер підприємства додатково виконує обов`язки першого заступника директора підприємства. Поряд з цим, ця посада не передбачає керівництво будь-яким структурним підрозділом підприємства. Лише виконання обов`язків першого заступника підприємства надає право головному інженеру по посаді на доплату до посадового окладу, а не право на таку доплату за виконання обов`язків головного інженера, бо жоден структурний підрозділ він не очолює. Відповідно у заступника головного інженера, без визначення очолюваного головним інженером структурного підрозділу, не виникає право на збільшення посадового окладу. Таке збільшення може мати місце лише у разі виконання обов`язків першого заступника директора підприємства у разі відсутності головного інженера.

Таких доказів позивач суду не надав.

Крім того, позивачем не наведено розрахунку розміру його посадового окладу, не зазначено на який розмір він має бути збільшеним з урахуванням того, що галузева угода не передбачає фіксованого розміру збільшення, а воно коливається від 5 до 15%, не наведений також і період, за який позивач претендує на виплату. Аналогічно не наведений і розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

При цьому, апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.