Справа № 708/889/20
Номер провадження № 2/708/4/21
УХВАЛА

09 вересня 2021 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючого - судді Попельнюха А.О.,

за участю:

секретаря судових засідань - Циріль С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Стаська О.Г.,

представників відповідача адвокатів Суботіна Г.Г., Співак В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення повторної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на початку грудня 2018 року відповідач ОСОБА_1 на підставі договору позики від 13.12.2018 позичив у нього 300 000 грн. на лікування дружини відповідача по справі ОСОБА_3 , строком до 13.12.2019. Станом на момент звернення до суду боргові зобов`язання виконані лише частково, оскільки ОСОБА_1 сплатив у рахунок погашення заборгованості лише 12 000,00 грн. Враховуючи, що строк погашення заборгованості сплив, відповідач ОСОБА_1 не повернув всю суму коштів, просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних на загальну суму 333 242,60 грн.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 04.09.2020 провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою від 26.10.2020 підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення повторної експертизи. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що проведена на виконання ухвали суду від 18.02.2021 ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» проведена експертне дослідження та надано висновок № 3120 від 28.05.2021. Натомість після допиту експерта ОСОБА_4 було встановлено, що експертиза проведена не уповноваженою організацію, проведена приватним підприємцем, який навіть не є працівником вказаного товариства, не має кваліфікації експерта. Крім того, робоче місце вказаного підприємця у м. Полтава, відповідно матеріали без узгодження із судом та учасниками передавалися з м. Києва до м. Полтава.

Про хід виконання вказаної експертизи ОСОБА_5 не зміг у повній мірі пояснити проведені ним дослідження, хід виконання експертних досліджень також не відображений у висновку, що говорить про відсутність обґрунтувань наданих таким експертом відповідям на поставлені питання. Також зазначив, що сам висновок оформлений з порушенням вимог нормативних документів, що свідчить про некомпетентність особи, яка його складала.

Також відповідач ОСОБА_1 впевнений, що ОСОБА_5 спілкувався з відповідачем ОСОБА_3 чи її представником, оскільки йому була відома інформація про ОСОБА_1 , яка відсутня у матеріалах справи. Сама експертиза суперечить іншим наявним у справі доказам, тому просив суд призначити повторну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1 .

Під час розгляду вказаного клопотання відповідач ОСОБА_1 його підтримав та просив суд задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Стасько О.Г. клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3 адвокати Суботін Г.Г. та Співак В.А., кожен окремо, проти задоволення вказаного клопотання заперечили, в обґрунтування зазначили, що ОСОБА_1 ініційоване вказане питання з порушень вимог законодавства, оскільки процесуальні підстави для проведення повторної експертизи ним не зазначені. Також зазначили, що висновки експерта Юрченка Є.М. узгоджуються з наявними матеріалами справи та позицією відповідачки ОСОБА_3 .

Заслухавши учасників, дослідивши клопотання, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються в тому числі висновками експертів (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що регламенторвано ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно з абз. 4 пункту 1.2.13 Розділу І «Загальні положення» Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 № 53/5, первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

У свою чергу перелік питань, ініційованих відповідачем ОСОБА_1 для призначення повторної експертизи, істотно різниться від питань, які були предметом дослідження первинної експертизи. Крім того, ініційовані питання стосуються обставин, які судом не досліджувались та не встановлювались, зокрема спосіб заправки ручки, вид чорнил, спосіб зберігання розписки та ін.

Крім того, з аналогічними питаннями до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України вже звертався шляхом направлення запиту позивач ОСОБА_2 та отримав відповідь, що чинними методиками проведення технічної експертизи документів не передбачено можливість визначення абсолютного віку документів у частині документів, виготовлених перовими ручками, що у свою чергу ставить під сумнів можливість отримання результату та здобуття нових доказів за наслідками можливого задоволення вказаного клопотання.

Також суд звертає увагу, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип змагальності, яким зобов`язано сторону доводити обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, цивільному процесу притаманний принцип диспозитивності, відповідно до якого учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

За загальним правилом обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

З аналізу наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом з наміром довести наявність між ним та ОСОБА_1 договірних взаємовідносин внаслідок яких відповідачі набули статус солідарних боржників перед позивачем. Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги щодо наявності між ними боргових зобов`язань визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно спір в цій частині між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 відсутній. Під час підготовчого провадження судом встановлено, що спір щодо можливої наявності договірних взаємовідносин та наявності боргових зобов`язань наявний між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 , яка не визнала факт отримання грошових коштів у позику. Натомість подане клопотання про проведення повторної судової експертизи за своєю суттю спрямоване на можливе отримання додаткових доказів для підтвердження позиції позивача, хоча і було ініційоване відповідачем. Тобто під час судового розгляду наявний цивільний спір отримав характер спору між відповідачами, що не відповідає принципу змагальності цивільного процесу. Кожен із відповідачів повинен довести суду свої заперечення проти позовних вимог позивача, у свою чергу позивач зобов`язаний спростувати доводити кожного із відповідачів.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 102-104 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення повторної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Попельнюх