Номер провадження 2-о/754/588/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Микитюк А.В.,

представника заявника Луценка Є.П. ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , де вказала, що вона подала у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з 2010 року протягом понад 11 років продовжує морально її принижувати та систематично вчиняти домашнє насильство, а саме психологічне, фізичне та економічне. Застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_2 носить систематичний характер через те, що тривалий час вона боялася звертатися в поліцію, а інколи взагалі не зверталася оскільки просто зневірювалася через безкарність ОСОБА_2 , нею не було зафіксовано всі факти нанесених тілесних ушкоджень з його сторони. Разом з тим, жодного разу колишнього чоловіка не було притягнуто до відповідальності за вчинені ним дії, а відтак вона відчуває повну незахищеність.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_3 просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 поклавши на нього на строк один рік такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань до 300 метрів до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 та роботи за адреою: АДРЕСА_3 , а також інших місць частого відвідування ОСОБА_3 до яких відноситься: місце проживання її матері за адресою: АДРЕСА_4 та її батька: АДРЕСА_5 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Луценко Є.П. заяву підтримав з підстав викладених в ній, просили її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заяви не визнав, зазначив, що він не вчиняє жодного насильства відносно колишньої дружини, всі викладені нею обставини є надуманими. Між ними постійно виникають конфлікти з приводу виховання спільного сина та його спілкування з ним, а до поліції заявниця звертається спеціально, щоб загалом усунути його спілкування з дитиною. Всі її звернення безпідставні, з неї вже навіть працівники поліції сміються, коли приїздять за викликами.

Вислухавши представника заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано 16.12.2010 року (а.с.12).

Сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім та на даний час проживає з матір`ю - заявницею у справі (а.с.13).

Відповідно до копії довідки Дарницького районного відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 01.02.2021 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у загальному розмірі 144585,87 грн. (а.с.14).

Відповідно до копії листа Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 04.03.2021 року адресованого ОСОБА_3 вбачається, що згідно даних ІПНП України в м.Києві, зареєстровані наступні звернення:

- 07.05.2016 року о 17:00 год. надійшла заява ОСОБА_3 про те, що колишній чоловік ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження та пошкодив задній бампер мого автомобіля марки «Мазда». Дана заява була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та за результатами перевірки інспектором ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Воронюком складено довідку та зареєстровано до ЖЄО за № 31651 від 25.06.2016 року;

- 10.06.2017 року о 17:05 год. надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 колишній чоловік ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Дана заява була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та за результатами перевірки інспектором ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Іваном Івановим складено довідку та зареєстровано до ЖЄО за № 41531 від 10.06.2017 року;

- 10.05.2016 року о 07:43 год. надійшла заява ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_6 колишній чоловік ОСОБА_2 по телефону погрожував мені фізичною розправою. Дана заява була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та за результатами перевірки інспектором ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Воронюком складено довідку та зареєстровано до ЖЄО за № 31516 від 25.05.2016 року;

- 07.05.2016 року о 17:37 год. зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 відносно того, що за адресою: АДРЕСА_6 колишній чоловік ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження та пошкодив задній бампер її автомобіля марки «Мазда». Дана заява була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та за результатами перевірки інспектором ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Воронюком складено довідку та зареєстровано до ЖЄО за № 30886 від 25.05.2016 року;

- 25.05.2016 року до Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_3 щодо неправомірних дій колишнього чоловіка ОСОБА_2 .. Старшим слідчим Деснянського УП ГУНП у м. Києві Луценко Євгеном за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України розпочато кримінальне провадження №0006407 від 31.05.2016 р.

- 08.05.2016 року о 21:19 год. зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 відносно того, що за місцем її проживання побив мій колишній чоловік ОСОБА_2 . Дана заява була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та за результатами перевірки інспектором ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Воронюком складено довідку та зареєстровано до ЖЄО за № 31143 від 25.05.2016 року;

- 04.02.2021 року о 09:28 год. зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 відносно того, що за адресою АДРЕСА_1 колишній чоловік ОСОБА_2 пошкодив її автомобіль марки «Мазда» д.н.з НОМЕР_1 . Дана заява була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та за результатами перевірки інспектором ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Іваном Іваниною складено довідку та зареєстровано до ЖЄО за № 6519 від 04.02.2021 року;

- 03.02.2021 року о 17:20 год. зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 відносно того, що за адресою проживання: АДРЕСА_1 мій колишній чоловік ОСОБА_2 вибиває двері до квартири. Дана заява була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та за результатами перевірки інспектором ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Іваном Іваниною складено довідку та зареєстровано до ЖЄО за №6420 від 03.02.2021 року.

Відповідно до копії листа Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 09.09.2021 року адресованого ОСОБА_3 вбачається, що згідно даних ІПНП України в м.Києві, зареєстровані наступні звернення:

- 03.02.2021 звернення до служби 102 з приводу вчинення домашнього насильства колишнім чоловіком в присутності неповнолітньої дитини, зареєстроване до Інформаційного порталу Національної поліції, ЖЄО Деснянського УП № 6420 від 03.02.2021;

- 04.02.2021 звернення до служби 102 з приводу вчинення психологічного насильства колишнім чоловіком та пошкодження автомобіля, зареєстроване до Інформаційного порталу Національної поліції, ЖЄО Деснянського УП № 6519 від 04.02.2021;

- 26.07.2021 звернення до служби 102 з приводу вчинення психологічного насильства колишнім чоловіком, зареєстроване до Інформаційного порталу Національної поліції, ЖЄО Деснянського УП № 43485 від 26.07.2021.

У зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вказані звернення розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктами 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За п. 9 ч. 1ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Важливим є те, що виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (див. пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»).

При вирішенні питання домашнього насильства, суд вважає за необхідне зазначити, що суд при оцінці даного питання, повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18.

Крім того у вказаній постанові роз`яснено, що під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Долучені письмові докази по справі, надані пояснення представника заявника та заінтересованої особи у судовому засіданні свідчать про конфліктні взаємовідносини між сторонами, можуть розцінюватись судом як домашнє насильство.

З огляду на наявні у справі письмові докази суд вважає, що в процесі розгляду справи доведено існування загрози вчинення ОСОБА_2 протиправних дій у майбутньому. Суд усвідомлює, що достатньою підставою для задоволення такої заяви є існування обґрунтованого побоювання вчинення такого насильства зі сторони заінтересованої особи у майбутньому, що у цій справи доведено.

У зв`язку з вищевикладеним суд, приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, поклавши на останнього на строк 6 місяців такі обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_3 , а саме в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 (сто) метрів до постраждалої особи ОСОБА_3 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 та місцем проживання її матері за адресою: АДРЕСА_6

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_3 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

При цьому, суд виходив з тих обставин, що саме за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_6 , відбувались чисельні звернення заявниці до служби «102» щодо неправомірних дій ОСОБА_2 .

Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги щодо заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 та адресою проживання її батька: АДРЕСА_5 , оскільки з наданих представником пояснень в судовому засіданні та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи не вбачається зазначення конкретного місця роботи ОСОБА_3 , враховуючи, що приміщення по АДРЕСА_3 є офісним центром та містить чисельну кількість структур, до яких за фахом своєї діяльності безпосередньо звертається ОСОБА_2 , а місце проживання батька заявниці: АДРЕСА_5 , загалом не підтверджено відповідними доказами.

При цьому, суд не приймає в якості доказу, щодо відсутності підстав для задоволення вказаної заяви, пояснення заінтересованої особи, що заявниця звертається до служби «102» та подала дану заяву виключно з метою позбавити його спілкування з неповнолітнім сином, з тих підстав, що згідно ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця її проживання тощо) місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, питання щодо спілкування заінтересованої особи з неповнолітнім сином вирішується органом опіки та піклування або судом за зверненням заінтересованої особи. В даному випадку, зі слів ОСОБА_2 він з метою розгляду виниклого конфлікту щодо його участі у вихованні сина та спілкуванні з ним не звертався.

Отже, суд співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, приходить до переконання, що є достатніми аргументи заявника для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , тому заяву про видачу обмежувального приписунеобхідно задовольнити частково.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 259, 294, 350-1, 350-2, 350-5, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_3 , а саме в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 (сто) метрів до постраждалої особи ОСОБА_3 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 та місцем проживання її матері за адресою: АДРЕСА_6

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_3 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_3 - відмовити.

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про видачу обмежувального припису - віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення суду складено 10.09.2021 року.

Суддя: