Провадження № 2/947/3681/21
Київський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
05 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) заборгованість, в розмірі 50 832,75 (п`ятдесят тисяч вісімсот тридцять дві грн., 75 коп.) гривень. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч грн., 00 коп.) гривень. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) понесені судові витрати, а саме судовий збір за подання дійсної позовної заяви, в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім грн., 00 коп.) гривень. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) понесені судові витрати, а саме витрати на проведення комплексного маркетингового аналізу та визначення ринкової вартості трикімнатної квартири, загальною площею 63, 4 кв.м., яка розташована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот грн., 00 коп.) гривень.
В обґрунтування свого позову посилається на те, що 04 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладеного Договір позики грошей на загальну грошову суму у розмірі 35 520,00 гривень.
Станом на день складання дійсної позовної заяви ОСОБА_3 було зроблено виплати задля погашення наявної заборгованості в загальному розмірі 18 575,75 гривень. Решту боргу, у розмірі 16 944,25 гривень, ОСОБА_3 повертати Позивачу не збирається, від зустрічі відмовляється, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 13 липня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 06.07.2021 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Розглянувши поданий позов, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України.
У судовому засіданні встановлено що 04 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладеного Договір позики грошей на загальну грошову суму у розмірі 35 520,00 гривень.
Відповідно до п. З вказаного Договору сторони домовились, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 04.03.2021року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін.
Згідно з п. 3.1. Договору сторони узгодили, що повернення частини позики у відповідності до ст. 545 ЦК України, підтверджується відповідними письмовими розписками Позикодавця. Повернення всієї суми позики, підтверджується відповідною заявою Позикодавця про проведення повного розрахунку.
Відповідно до п. 3.2. Договору повернення Позичальником позиченої суми повинно вчинятись за наступним графіком:
№1 - дата платежу 04.12.2020 року платіж 5880, 00 грн.;
№2 - дата платежу 04.01.2021 року платіж 5880, 00 грн.;
№3 - дата платежу 04.02.2021 року платіж 11 880, 00 грн.;
№4 - дата платежу 04.03.2021 року платіж 11 880, 00 грн.;
Факт отримання ОСОБА_3 а від Позивача грошових коштів у розмірі 35 520,00 гривень окрім п .2 Договору позики грошей підтверджується розпискою ОСОБА_3 а від 04.03.2021 року.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що станом на день складання позовної заяви ОСОБА_3 було зроблено виплати задля погашення наявної заборгованості в загальному розмірі 18 575,75 гривень. Решту боргу, у розмірі 16 944,25 гривень, ОСОБА_3 повертати Позивачу не збирається, від зустрічі відмовляється.
Відповідно до п.7 Договору в разі, коли Позичальник не поверне Позикодавцю позику (або її частину) у встановлений строк (або достроково у випадках, передбачених цим Договором), Позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та неустойку, згідно п. 8 цього Договору, в примусовому порядку, шляхом, відповідно до діючого законодавства України.
Згідно з п.8 Договору в разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму Позики (та/або її частину) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням штрафу та пені в наступному порядку:
-в разі якщо прострочення повернення позики, тобто повернення позики з порушенням строків встановлених у графіку визначеному в п. 3.2. цього Договору, складає менше 10 днів, то сума штрафу дорівнює 200 гривень за кожен день прострочення;
-в разі якщо прострочення повернення позики, тобто повернення позики з порушенням строків встановлених у графіку визначеному в п. 3.2. цього Договору, складає більше 10 днів, то сума штрафу дорівнює 400 гривень за кожен день прострочення;
-встановленого індексу інфляції за весь час прострочення;
-пеню у розмірі 10% (десять процентів) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожний день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5 % (п`ять процентів) від суми позики, зазначеній у п. 1. Цього Договору, за кожне порушення строків сплати позики.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, заборгованість за Договором Позики грошей на користь Позикодавця Позичальником не погашена в повному обсязі, а заборгованість ОСОБА_3 відповідно до п.8 Договору позики грошей перед Позивачем складається з: заборгованість за п.1 Договору позики грошей у сумі - 16 944,25 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень 25 копійок; штраф за п.8, через прострочення повернення позики, а саме повернення позики з порушенням строків встановлених у графіку визначеному в п.3.2. Договору, більше 10 днів станом на день складання позовної заяви складає 80 800,00 (вісімдесят тисяч вісімсот) гривень 00 копійок; пеня у розмірі 10% (десять процентів) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожний день прострочення згідно п. 8. Договору станом на день складання дійсної позовної заяви складає 229 123, 90 (двісті двадцять дев`яті тисяч сто двадцять три) гривень 90 копійок; штраф у розмірі 5% (п`ять процентів) від суми позики, зазначеній у п.1 Договору, за кожне порушення строків сплати позики згідно п. 8. Договору станом на день складання дійсної позовної заяви складає 7 104, 00 (сім тисяч сто чотири) гривень 00 копійок.
Всього за Договором позики грошей заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 складає: 333 972, 15 (триста тридцять три тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні 15 копійок.
Враховуючи те, що сума нарахованих штрафних санкцій та пені в загальному розмірі на день подання дійсної заяви складає 333 972,15 (триста тридцять три тисячі дев`ятсот сімдесят дві) гривні 15 копійок та значно перевищуюче суму боргу, який дорівнює 16 944,25 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень 25 копійок з Договором позики грошей, Позикодавцем було прийнято рішення щодо зменшення розміру нарахованої пені та штрафу та встановити її на рівні 33 888,50 (тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок.
Таким чином, сума боргу Позичальника перед Позикодавцем складає: 16 944,25 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень 25 копійок, у якості основної суми боргу за Договором позики грошей; 33 888,50 (тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок, у якості нарахованих штрафних санкцій та пені станом на день подання позовної заяви, що в загальному розмірі складає 50 832,75 (п`ятдесят тисяч вісімсот тридцять дві) гривень 75 копійок.
За положенням ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 526, 527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Крім того, 04 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №20/11/04.
У відповідності до п. 1.1. Договору поруки Поручитель поручається перед Позикодавцем за виконання Позичальником - ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області «16» жовтня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 та його правонаступниками (далі - «ПОЗИЧАЛЬНИК») зобов`язань за Договором позики від «04» листопада 2020 року із всіма додатковими угодами до нього (далі - Договір позики) в повному обсязі, в тому числі: - по поверненню наданої Позичальнику усієї суми Позики у розмірі 35 520,00 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійки, терміном сплати по «04» березня 2021 року включно, відповідно до умов Договору позики; - по сплаті всіх можливих штрафних санкцій у випадках та розмірі, передбачених Договором позики.
У п.п. 1.3, 1.4 Договору поруки №20/11/04 передбачено, що у випадку порушення Позичальником зобов`язань за Договором позики, Позичальник та Поручитель відповідають перед Позикодавцем як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Позикодавцем в тому ж розмірі, що і Позичальник, включаючи сплату усієї суми позики, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цим Договором Поручитель поручається перед Позикодавцем за виконання зобов`язань Позичальником по всіх наданих Позичальнику грошових коштів за Позикою.
Відповідно до розділу 3 Договору поруки №20/11/04 за прострочення виконання зобов`язання, передбаченого п. 1.1. цього Договору, Поручитель сплачує Позикодавцю пеню, в розмірі 10 % (десять процентів) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Поручителя від виконання зобов`язань за цим Договором. На підставі статті 259 Цивільного кодексу України та у відповідності з цим Договором Сторони досягли домовленості про те, що позовна давність за вимогами Позикодавця за цим Договором встановлюється тривалістю 3 (три) роки, (з моменту прострочення чергового платежу та направлення письмової вимоги Позикодавця).
Відповідно до ст. 541 ЦК України у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред'явити боржникові вимогу у повному обсязі.
Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідачів суми боргу за договором позики грошей від 04 листопада 2020 року у розмірі 50 832,75 (п`ятдесят тисяч вісімсот тридцять дві грн., 75 коп.) гривень.
Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2021 року між ОСОБА_2 та адвокатом Непомнющим О.М. було укладено Договір про надання правової допомоги для інтересів ОСОБА_2 в суді першої інстанції з питань захисту прав ОСОБА_2 щодо стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) заборгованості за Договором позики грошей від 04 листопада 2020 року.
Відповідно до п. 1.2. Договору правова допомога полягає в: представництві інтересів ОСОБА_2 в суді першої інстанції.
Згідно з розділом 3 Договору, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень на підставі виставленого Адвокатом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. 100 % розміру гонорару та Адвоката, зазначеного в п. 3.1 Договору, сплачується Клієнтом з моменту набрання чинності Договором, а саме в день підписання Адвокатом та Клієнтом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. Оплата гонорару, премії та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється в готівковій формі чи в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Адвоката з зазначенням відповідного призначення платежу.
Оплата Позивачем послуг щодо надання адвокатом Непомнющим О.М. правової допомоги підтверджується Актом розрахунку до Договору про надання правової допомоги «01» березня 2021року.
Положеннями ст. 137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації.
Щодо стягнення витрат на проведення комплексного маркетингового аналізу та визначення ринкової вартості квартири.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою визначення ринкової вартості трикімнатної квартири, загальною площею 63, 4 кв.м., яка розташована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 представником Позивача було здійснено оплату на рахунок ФОП ОСОБА_4 у розмірі 1500 гривень, що підтверджується квитанцією № 14/21 від 30 червня 2021 року.
Ухвалою суду від 06.07.2021 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.
Відтак, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення витрат на проведення комплексного маркетингового аналізу та визначення ринкової вартості квартири, так як вказана оцінка жодним чином не стосується предмету спору та не впливає на вирішення справи.
Крім того, при вирішенні спору по суті суд враховує те, що сторона відповідача будучи належним чином повідомленою про розгляд справи у судове засідання не з`явилась, доводів позивача не спростувала, з клопотаннями про витребування доказів, в тому числі призначення у справі експертизи до суду не зверталась.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 908,00 гривень.
Згідно з вимогами ст.ст. 124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76- 81, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 533, 536, 611, 625, 1046, 1049,1214 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) заборгованість, в розмірі 50 832,75 (п`ятдесят тисяч вісімсот тридцять дві грн., 75 коп.) гривень.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч грн., 00 коп.) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в рівних частках понесені судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви, в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім грн., 00 коп.) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Куриленко О. М.