Єд.унік. № 2-2404/10
Провадження № 6/243/421/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Старовецького В.І.

секретаря судового засідання Керман Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення виконавчого документа, в якій просить видати дублікат виконавчого листа у справі №2-2404/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та поновити строк для його пред`явлення до виконання.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що у провадженні Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області перебувала справа №2-2404/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0010/82/123551 від 14.08.2006, рішенням у якій від 29.11.2010 позовні вимоги було задоволено.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2021 року у справі № 2-2404/10 було замінено первісного стягувача ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Заявник вказує, що у державній виконавчій служби не перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-2404/10, матеріали справи втрачено в зоні бойових дій, виконавчий лист № 2-2404/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 від попереднього кредитора до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не передавався, рішення у справі №2-2404/10 залишається невиконаним, ОСОБА_1 не погашає заборгованості та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду, а тому є всі підстави для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник заявника у заяві просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку пред`явлення їх до виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши заяву, перевіривши матеріали справи, приходить до такого.

Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 29 листопада 2010 року задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором №014/0010/82/123551 від 14.08.2006, в сумі 75457,68 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення набрало законної сили 29.12.2010 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2021 року замінено стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області перебувала справа №2-2404/10 за позовом Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0010/82/123551 від 14.08.2006.

Зі змісту листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вих. № 16279/33514/17/21Д/02.4 від 05.05.2021, адресованого у відповідь на запит представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», вбачається, що виконавчий документ №2-2404/10 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості перебував на виконанні у Микитівському відділі державної виконавчої служби у м. Горлівці Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Частиною першою ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Згідно з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через органи державної виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час виникнення спірних відносин, встановлювався три роки з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Беручи до уваги зазначене, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі №2-2404/10, виданих Микитівським районним судом м. Горлівка Донецької області, закінчився 29 грудня 2013 року.

Таким чином первісний стягувач мав можливість протягом встановленого законом строку використовувати права, надані законом, контролювати процес стягнення, робити відповідні запити тощо.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист до виконання первісним стягувачем взагалі не був пред`явлений до виконання.

Пасивна позиція стягувача, а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи (пред`явлення виконавчого документу до виконання, контроль, звернення в період виконання судового рішення до відповідного відділу виконавчої служби тощо) вказують на те, що він не вживав активних дій щодо реалізації своїх прав.

Суд розглянув позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив судове рішення про задоволення позову, у визначені законом строки видав виконавчі листи, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі.

Щодо посилання заявника на неможливість пред`явлення виконавчого документа у визначений законом строк у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на сході України, суд зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив ще до початку антитерористичної операції, яка розпочалася в квітні 2014 року.

Представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з моменту отримання виконавчих документів минуло понад десять років.

Суд також зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Укладаючи договір відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» повинно було усвідомлювати те, що набуває статусу нового кредитора за зобов`язанням, щодо якого ухвалено рішення та виданий виконавчий документ, строк пред`явлення якого до виконання сплинув.

Отже заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», замінивши у виконавчому листі первісного стягувача ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій щодо примусового виконання рішення первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Таким чином судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Оскільки в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд відмовляє, вимога про видачу дубліката виконавчого листа також задоволенню не підлягає в силу положень п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 258260, 263, 353, 354, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення виконавчого документа -відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду В.І.Старовецький