ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5669/21 Справа № 204/1650/20 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Пищида М.М.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Публічне акціонерне товариство «СК «Українська Страхова група» про відшкодування шкоди завданої ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просила стягнути на свою користь з відповідачів 462 130, 90 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 грудня 2019 року о 09:00, в м. Дніпро, по вул. Макарова на перехресті з вул. Павла Чубинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN РASSAT», д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4 , та автомобілем «CHEVROLET BOLT EV», д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_5 . Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року по справі № 204/102/20 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортний засіб «CHEVROLET BOLT EV», д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 04/01-20 від 03 січня 2020 року, виготовленого на замовлення позивача, вартість матеріального збитку становить 662 130,90 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на час ДТП була застрахована згідно полісу № ЕР-157149998 від 31 травня 2019 року та Договору добровільного страхування №97-0402-19-00225 від 31 травня 2019 року у АТ «СК «УСГ». Третьою особою АТ «СК «УСГ» позивачу 28 серпня 2020 року було виплачено суму страхового відшкодування за кожним із вищевказаних договорів в розмірі по 100 000 грн., а всього 200 000 грн. Отже, з відповідачів підлягає стягненню різниця між дійсним розміром завданої шкоди та розміром страхового відшкодування, яке становить 462 130, 90 грн. Також, позивач прохав суд стягнути з відповідачів витрати на проведену оцінку в розмірі 2 300 грн., 10 000 грн. завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 255 834, 59 грн., 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати на проведення оцінки спричиненої шкоди у розмірі 2 300 грн., судові витрати у розмірі 3 422, 15 грн., а всього 263 556, 74 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалення нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , власником автомобіля «CHEVROLET BOLT EV», д.р.н. НОМЕР_4 є позивач ОСОБА_2 /а.с. 8/.

26 грудня 2019 року о 09:00 год., в м. Дніпро, по вул. Макарова на перехресті з вул. Павла Чубинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN РASSAT», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем «CHEVROLET BOLT EV», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який належить ОСОБА_2 .

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 січня 2020 року у справі 204/102/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП /т.1, а.с.11/.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN РASSAT», д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував під час ДТП ОСОБА_4 , була застрахована в АТ «СК «УСГ» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) № ЕР-157149998 від 31.05.2019 року та Договору добровільного страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-0402-19-00225 від 31.05.2019 року, укладеного між Третьою особою та відповідачем ОСОБА_3 /т.1, а.с. 44-45/.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, 28 лютого 2020 року АТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування позивачеві у розмірі 200 000 грн. (в межах ліміту 100 000 грн. за кожним договором страхування), таким чином виконавши свій обов`язок у повному обсязі /т.1, а.с. 106-107/.

З матеріалів справи вбачається, що на замовлення позивача ТОВ «Клевер Експерт» було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 04/01-20 з датою оцінки 03 січня 2020 та висновок про вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 04/01-20, за яким визначено розмір завданих збитків в розмірі 662 130,90 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП), вартість відновлювального ремонту без врахування зносу 732 462,45 грн. За проведену оцінку представником позивача було сплачено 2 300 грн. Зазначеним звітом позивач обґрунтовує свої вимоги, щодо підтвердження розміру збитків /т.1, а.с. 13-41/.

Однак, вирішуючи даний спір суд першої інстанції не прийняв зазначений звіт, в якості належного та допустимого доказу на підтвердження розміру завданих збитків. З таким висновком також погоджується колегія суддів.

Як вбачається зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, виготовленого на замовлення позивачки, вартість відновлювального ремонту без врахування зносу (732 462,45 грн.) є більшою ніж його ринкова вартість (662 130,90 грн.), що дає підстави для висновку про те, що оцінювачем визнано автомобіль фізично знищеним.

Відповідно до норм ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, для повного відшкодування завданої шкоди і страховиком, і винним водієм позивачу необхідно було встановити ринкову вартість автомобіля до ДТП та вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП, однак наданий позивачем Звіт взагалі не містить висновків щодо вартості деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП, окрім того, оцінювачем взагалі не встановлено коефіцієнт зносу та вартість ремонту з урахуванням зносу.

Виходячи з викладеного, суд не може використати зазначений звіт для встановлення дійсного обсягу завданих збитків.

Також під час розгляду справи у суді першої інстанції встановлено, що автомобіль позивача, фактично відремонтований, а тому в суду відсутні підстави вважати даний транспортний засіб фізично знищеним або таким, що не підлягає відновленню.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір страхового відшкодування, що підлягало сплаті позивачу, було визначено Страховиком АТ «СК «УСГ» на підставі звіту № 58-01.20 від 24 лютого 2020 року, складеного СОД ФОП ОСОБА_6 , відповідно до якого ринкова вартість автомобіля позивачки визначена як 645 255 грн., вартість відновлювального ремонту 693 595,32 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу 0,3626, вартість збитків 645 255 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 455 834,59 грн. /т.1, а.с. 79-101/.

Як було встановлено судом, страховиком було сплачено на користь позивача 200 000 грн. страхового відшкодування, в межах лімітів відповідальності за договорами страхування, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 1194 ЦК України, з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню 255 834 грн. 59 коп. (455 834,59 200 000), як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та 2 300 грн. витрат на проведення оцінки спричиненої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Виходячи зі встановлених судом обставин та враховуючи наведені норми закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення розміру матеріальної шкоди завданої майну позивача, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Та виходячи з принципів розумності та справедливості колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що в наслідок ДТП з вини дій ОСОБА_4 автомобіль належний позивачу було пошкоджено, що призвело до душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав та завдало позивачу моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню у розмірі 2 000 грн.

Доводи апеляційної скарги відносно неналежного повідомлення відповідача про судові засідання та розгляд справи за її відсутності спростовуються матеріалами справи. Матеріали справи містять розписки представника відповідача ОСОБА_7 про судові засідання призначені на 22 липня 2020 року, 17 лютого 2021 року, 03 березня 2021 року, 17 березня 2021 року /т.1, а.с.120, 228, 230, т.2, а.с.1/. Крім того, відповідно до журналу судового засідання представник відповідача ОСОБА_7 приймав участь у судовому засіданні під час якого судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення /т.2, а.с. 25/.

Також матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається отримання ОСОБА_3 позову з додатками /т.1, а.с.151/, відзив відповідача на позовну заяву /т.1, а.с. 127-139/.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято з врахуванням висловлення думки всіх учасників справи та прийняте на підставі наданих ними доказів та встановлених обставин.

Виходячи зі встановлених обставин та враховуючи наведені норми закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.М. Пищида