Справа № 541/539/21
Номер провадження 2/541/465/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

15.03.2021 ОСОБА_1 з позовом звернувся до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

На підтвердження позовних вимог вказав, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті брата, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прийнявши спадщину після матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області однак отримав відмову у видачі свідоцтва на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. З метою захисту своїх спадкових прав звернувся до суду з відповідним позовом, де прохає суд визнати за ним право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 19 березня 2021 року відкрито провадження у даній справи та призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 26).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав заяву, в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх (а.с.31).

Відповідач, Великосорочинська сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, до суду представником було подано заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавиця ОСОБА_2 заповіту не склала.

Прийнявши спадщину після матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О., однак отримав відмову у видачі свідоцтва на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно.

За свого життя спадкодавиця ОСОБА_2 право власності на даний будинок не зареєстрував (а.с.15).

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно копії з технічного паспорту, вбачається, що будівництво спірного будинку завершилось 1930 року (а.с.17).

Згідно записів з погосподарської книги за 1986-1990 роки власником спірного домогосподарства з 1987 року почав обліковуватися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, записи в погосподарській книзі підтверджують те, що ОСОБА_3 за свого життя у встановленому законом порядку набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а тому дане право може виступати об`єктом спадкування.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 .

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.10.2020 року (справа № 541/1192/20) встановлено що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Окрім того, встановлено факт, що ОСОБА_3 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав зі своєю рідною сестрою ОСОБА_2 в її будинковолодінні АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У відповідності до ч 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , як спадкоємець другої черги, котра постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у встановленому законом порядку набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є об`єктом спадкування.

Факт прийняття позивачем спадщини після матері ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2021 року, виданого на іншу частину спадкового майна (а.с.19).

У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, у встановленому законом порядку набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця ОСОБА_2 право власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу ОСОБА_1 оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом, після матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський