Справа № 426/1770/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

08 вересня 2021 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі :

головуючого судді Половинки В.О.

за участю секретаря судового засідання Волкової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сватове в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Корнієнко Андрій Андрійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся її представник, адвокат Корнієнко Андрій Андрійович з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 04 вересня 1999 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, про що складено відповідний актовий запис № 592. Від шлюбумають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин є несумісність характерів та поглядів на життя. Сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні стосунки подружжя наміру не мають. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримуються з грудня 2020 року, з відповідачем втрачений зв`язок. Подальше перебування у шлюбі неможливе, що суперечитиме їх інтересам. Спір про майно відсутній. Спір про місце проживання спільної дитини відсутній.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 30 червня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, у позовній заяві просять справу розглянути без їх участі. На задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1-1 Закону України « Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» . Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Заяв та клопотань до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

За згоди позивача, враховуючи повторну неявку у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив причини неявки і не подав відзив, та з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ст. 280, 281 ЦПК України.

Суд, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, 04 вересня 1999 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 592. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 », прізвище дружини - « ОСОБА_6 » (а.с.19).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ( а.с.18).

Як вбачається із позовної заяви, шлюбні стосунки та спільне проживання між позивачем та відповідачем фактично припинено. Шлюб між ними носить формальний характер, сімейні відносини притаманні подружжю не підтримуються. Збереження сім`ї є неможливим. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки фактично припинені з грудня 2020 року Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спір про поділ майна відсутній. Спір про місце проживання спільної дитини відсутній.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя , що передбачено ч. 1 ст. 110 СК України.

Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, мають різні погляди на життя, шлюб та сімейні цінності. Між сторонами припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 206, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, актовий запис № 592.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_6 ».

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя В.О. Половинка