г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2057/21
Номер провадження 2/213/1566/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Стаматова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визначити їй додатковий строк трьохмісячний строк з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори.

В обгрунтування пред`явлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у виді частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

29 квітня 2021 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на належну синові частку у вказаній квартирі вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі її заяви було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини.

Зазначила, що строк пропущений нею з поважних причин, оскільки перед тим, як звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона отримала консультацію в іншій нотаріальній конторі, де їй пояснили, що оформлення спадщини здійснюється після шести місяців з дня смерті спадкодавця, і про те, що обов`язково подати заяву до нотаріуса до спливу шести місяців її не повідомили. Крім того, станом на 21 серпня 20215 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в стаціонарному відділенні 17-ої міської лікарні, а тому в останній день, передбачений ст.1270 ЦК України для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, звернутися до нотаріуса можливості не мала за станом здоров`я.

Позивач вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті сина, заповітів він не складав.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 09.06.2021, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначено на 07.07.2021.

В підготовчому засіданні 07 липня 2021 року судом витребувано докази по справі - копію спадкової справи.

Ухвалою суду від 09.08.2021 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.09.2021.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити /а.с.20/.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради відзив на позов відповідач не подав, при цьому надав заяву про розгляд справи за без участі представника, при ухваленні рішення відповідач покладається на розсуд суду /а.с.46/.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачем та витребувані за її клопотанням докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що Інгулецьким відділом ДРАЦС РС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 23.02.2015 видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 /а.с.6/.

Померлий був сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим відділом РАГС Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області 02.12.1996 /а.с.7/.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.09.1994 Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з розпорядженням від 13.03.1993 за № 299, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (на цей час - АДРЕСА_3 /а.с.8/.

Після смерті ОСОБА_3 нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори за заявою матері померлого ОСОБА_1 15.04.2021 була заведена спадкова справа № 116/2021 /а.с.13/. Але постановою нотаріуса від 20.04.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що спадкоємцем не доведено факт її проживання із спадкодавцем на день смерті останнього і пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини /а.с.11/.

Згідно з витребуваної судом за клопотанням представника позивача копією спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , за життя останній заповіту не складав, інформацію стосовно прийняття спадщини за законом або видачі свідоцтва про право на спадщину матеріали спадкової справи не містять /а.с.29-45/.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як визначено положеннями ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав відлік відповідно з дати його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з врахуванням положень ч.2 ст.1270 ЦК України на день звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою (15.04.2021 - дата ре6єсчтрації заяви /аркуш спадкової справи - 1, аркуш судової справи - 30; 20.04.2021 - зазначено в постанові нотаріуса), сплинув.

Враховуючи те, що позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті сина з пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України, постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено /а.с.11, 45/.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

В постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 Верховний Суд України, висловив свою правову позицію у справі відповідної категорії, де посилаючись на те, що оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом встановлено, що позивач на підтвердження поважності причин пропуску нею строку для прийняття спадщини надала в якості доказів незадовільного здоров`я копію епікризу, з якого видно, що в період з 14.08.2015 по 25.08.2015 знаходилася на лікуванні в денному стаціонарі /а.с.12/.

Однак, суд не може визнати цей доказ належним та допустимим, оскільки вказаний епікриз крім прізвища лікаря не містить інших реквізитів, зокрема не містить найменування лікувального закладу, підпису та печатки лікаря. Крім того, події, вказані у цьому доказі, відбувалися у 2015 році, а з заявою до нотаріуса позивач звернулася у 2021 році, тобто після спливу шести років від дня смерті спадкодавця.

Інших доказів поважності причин пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини суду не надано. До пояснень позивача, що їй начебто раніше іншим нотаріусом роз`яснювалось про необхідність звернення до нотаріальної контори після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця, суд відноситься критично, або доказів цьому позивачем не надано.

В ході судового розгляду справи встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 позивач не була зареєстрована та не проживала разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією її паспорта /а.с.38,39/, та про зазначено в постанові нотаріуса від 20.04.2021 /а.с.45/.

До того ж, суд враховує, що матеріали спадкової справи не містять інформації щодо належності спадкодавцю спадкового майна та виникнення права власності станом на 01.01.2013, незважаючи на наявність відповідного запиту до КП ДОР «Криворізьке БТІ». При цьому позивач, звертаючись до суду, клопотання про витребування відповідних доказів не подавала, в ході підготовчого засідання не заявляла.

Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, судом встановлено, що позивач, достоменно знаючи про те, що її сину ОСОБА_3 на праві приватної власності належала частка квартири за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки також є співвласником цієї квартири, не вжила протягом шести років з дня його смерті дій щодо прийняття цієї частки квартири у спадок. Поважних причин пропуску нею строку для прийняття спадщини не зазначила, і в суді не довела, які у неї були перешкоди для подання такої заяви в строк, встановлений нормою ст.1270 ЦК України.

Згідно з вищевказаною Постановою Пленуму ВСУ за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, на думку суду в розумінні наведених вище роз`яснень, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини тощо.

Крім того, як слідує з правових висновків Верховного Суду України, викладених в постановах у справах № 6-85цс12 від 26.09.2012 та № 6-148цс15 від 04.11.2015, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у випадку одночасної наявності двох обов`язкових умов: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Безспірних доказів поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не надала, а наведені нею причини, як було зазначено вище, суд не може визнати поважними, оскільки всупереч ст.ст.70-80 ЦПК України вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, які б могли підтвердити та довести дійсність перешкод, інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення нею дій щодо прийняття спадщини.

За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1261, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради - 50026, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1;

Повне рішення складено 09.09.2021.

Суддя О.М. Нестеренко