Провадження № 2-з/750/192/21
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Лось А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

в с т а н о в и в :

08.09.2021 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ за кожним, із забороною відчуження квартири, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що у липні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.01.2021 року у задоволенні позову про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.01.2021 скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 43 400 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, З 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, 3 164 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат, понесених по оплаті висновку експертного дослідження. ОСОБА_5 перереєструвала право власності на належну їй на праві власності квартиру загальною площею 71,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_4 шляхом укладення договору дарування від 26 липня 2021 року. Фактично ОСОБА_5 вчинила правочин, який вчинений боржником на шкоду кредитору, метою якого було невиконання рішення суду та обов`язку відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди. При укладенні спірного договору дії ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були спрямовані на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 10 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 46400 грн. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 02 вересня 2021 року, власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 14 кожний на підставі договору дарування від 26 липня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Анікейчик О.Н. та зареєстрованого за №535. Представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не викликались.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 26.07.2021, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Анікейчик О.Н. та зареєстрованого за № 535.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.В. Карапута