КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року

у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановив:

В грудні 2020 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,мотивуючи свої вимоги тим, що 17 травня 2019 року між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та ТОВ «Віді Автомобілі з пробігом» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів CLAU №14318, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом Mazda д.н.з. НОМЕР_1 .

12 жовтня 2019 року на вул. Кільцева дорога, 12 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу.

15 листопада 2019 року на підставі страхового акта №4711 від 12 листопада 2019 року застрахованій особі було виплачено 162243,10 грн страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна».

20 березня 2020 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування на користь страховика ТДВ «СК «Віді-Страхування» в розмірі 100000 грн, в межах ліміту відповідальності.

Позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між сплаченою сумою матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП та виплаченою страховою компанією у розмірі 62243,10 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року, вищезазначений позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТДВ «СК «Віді-Страхування» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що 17 травня 2019 року між ТДВ «СК «Віді-Страхування та ТОВ «ВІДІ Автомобілі з пробігом» в особі Директора ОСОБА_5. було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №14318, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Маzda», д/н НОМЕР_1 .

12 жовтня 2019 року по вул. Кільцева дорога, 12 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Маzda», д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , автомобіля «Мitsubishi», д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 та автомобіля «Тоуоtа», д/н НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки УПП у м. Києві №161257 про ДТП, відносно ОСОБА_1 , за порушення вимог Правил дорожнього руху, були складені адміністративні матеріали та направлені до Святошинського районного суду м. Києва для подальшого прийняття рішення.

12 листопада 2019 року постановою Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, ОСОБА_1 є винною у спричиненні пошкоджень автомобілю «Маzdа», д/н НОМЕР_1 .

06 листопада 2019 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. №15/04/9.01/3211.19 звернувся Директор ТОВ «ВІДІ Автомобілі з пробігом» ОСОБА_5 у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування.

15 листопада 2019 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі Страхового акту №4711 від 12 листопада 2019 року, враховуючи Звіт про оцінку КТЗ №08-04/11 від 04 листопада 2019 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 162243,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5247 від 15 листопада 2019 року.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №101832537, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Тоуоtа», д/н НОМЕР_3 , особою відповідальність якої застрахована.

На підставі вищезазначеного ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулося до ПрАТ «СК «Провідна» із Заявою про страхове відшкодування вих. №15/04/8.04/530-19 від 11 грудня 2019 року.

Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Провідна» за шкоду заподіяну майну згідно Полісу становить 100000 грн.

Враховуючи зазначене, 20 березня 2020 року ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» у розмірі 100000 грн.

Тобто ОСОБА_1 , для повного відшкодування завданої шкоди, зобов`язана сплатити 62243,10 грн. = 162243,10 грн. - 100000 грн., де 162243,10 грн. - розмір завданої шкоди; 100000 грн. - страхова виплата, що була здійснена ПрАТ «СК «Провідна» за Полісом.

Враховуючи зазначене, позивач листом вих. №15/04/8.10/120-20 від 01 квітня 2020 року та листом №15/04/8.10/192-20 від 01 червня 2020 року звернувся до відповідача з проханням здійснити відшкодування шкоди в розмірі 62243,10 грн. Дані звернення відповідачем проігноровані.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Тобто дана норма закону вказує, що виклик на огляд пошкодженого ТЗ винуватця аварії не є обов`язковим.

Зазначає, що на огляд ТЗ викликався власник автомобіля, також Позивачем надсилалось три заяви про відшкодування шкоди від 01 квітня 2020 року, від 01 червня 2020 року та 30 червня 2020 року, всі заяви були надіслані включаючи звіт про оцінку КТЗ 08-04/11, заява від 01 квітня 2020 року була покладена до поштового ящика.

З Відповідачем неодноразово здійснювався зв`язок шляхом телефонної розмови, проте враховуючи, що ДТП відбулось 12 жовтня 2019 року станом до сьогодення Відповідачем не оспорюється обставина ДТП, пошкодження Застрахованого ТЗ, наявність вини Відповідача.

Також Відповідач не піддавав сумніву правильність висновків, що містяться у Звіті про оцінку КТЗ № 08-04/11 від 04 листопада 2019 року, зокрема, не піддавав сумніву обсяг і вартість усунення пошкоджень (відновлювального ремонту), що їх отримав Застрахований ТЗ внаслідок ДТП, що зазначені в рахунках та актах виконаних робіт офіційної станції технічного обслуговування, і жодним чином не довів, що відсутність Відповідача при огляді Застрахованого ТЗ якимось чином вплинула на правильність результатів визначення вартості відновлювального ремонту.

Також Відповідач в разі не згоди з позовною заявою мав право подати відзив на даний позов, проте свої правом не скористався.

Просило, скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 17 травня 2019 року між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та ТОВ «Віді Автомобілі з пробігом» в особі директора ОСОБА_5 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів CLAU №14318 та додатковий договір до нього від 17 травня 2019 року, предметом яких є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом Mazda д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року у справі №759/20179/19, встановлено, що 12 жовтня 2019 року о 16 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ТОВ «Інвест-Регіон», та рухаючись на майданчику магазину «Новус» по вул. Кільцева дорога, 12 в м. Києві, була не уважною, не надала перевагу в русі автомобілю Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався з правого боку та скоїла з ним зіткнення, після чого автомобіль Mazda від удару відкинуло на автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень всіх транспортних засобів та завдання матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.3 (б), 10.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим останню визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

06 листопада 2019 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. №15/04/9.01/3211.19 звернувся директор ТОВ «Віді Автомобілі з пробігом» ОСОБА_5 у зв`язку з ДТП, яке є страховим випадком згідно з умовами договору страхування.

15 листопада 2019 року страховик на підставі страхового акта №4711 від 12 листопада 2019 року здійснив страхувальнику виплату страхового відшкодування в розмірі 162243,10 грн, що підтверджується платіжним дорученням №5247 від 15 листопада 2019 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №101832537, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_3 , особою, відповідальність якої застрахована.

20 березня 2020 року ПрАТ «СК «Провідна» виплатило ТДВ «СК «Віді-Страхування» страхове відшкодування за полісом №101832537 в розмірі 100000 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.

Разом з тим, вказаних витрат не достатньо для відшкодування шкоди в повному обсязі.

Судом також встановлено, що огляд пошкодженого застрахованого транспортного засобу відбувся 21 жовтня 2019 року об 11 год. за адресою: АДРЕСА_2, СТО.

На огляд було запрошено ТОВ «Інвест-Регіон» та СК «Провідна».

Відповідача ОСОБА_1 на огляд запрошено не було.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що визначений розмір матеріальної шкоди не може вважатись об`єктивним, оскільки на огляд пошкодженого транспортного засобу винуватець аварії не викликалася, що в свою чергу слід трактувати, як порушення її права на захист.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки у відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України є діяльність, пов`язана зокрема з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 9.4. ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами п. 36.6. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховний суд в своїх постановах від 22 січня 2019 року (справа №676/518/17) та від 13 червня 2019 року (справа №587/1080/16-ц) дійшов висновків, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками, зокрема є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, як особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з положеннями ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням вищезазначених норм матеріального законодавства, ОСОБА_1 , як особа, що завдала майнової шкоди, для повного її відшкодування, зобов`язана сплатити позивачу 62243,10 грн, тобто різницю між фактичним розміром шкоди - 162243,10 грн. і страховою виплатою - 100000 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення права на захист відповідача, в зв`язку з не викликом її на огляд пошкодженого транспортного засобу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Тобто дана норма закону вказує, що виклик на огляд пошкодженого ТЗ винуватця аварії не є обов`язковим.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 грн. та апеляційної скарги у розмірі 3153 грн.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (08131, Київська область, Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 56, ) в рахунок відшкодування майнової шкоди 62243 (шістдесят дві тисячі двісті сорок три) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (08131, Київська область, Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 56, ) судовий збір у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба