Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3455/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 3 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 279/3455/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна придбаного за час перебування у шлюбі

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Недашківської Л.А. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 101800,00 грн. вартості 1/2 частки вказаного автомобіля «RENAULT MEGANE» 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що з 25.07.2020 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі, за спільні кошти, в жовтні 2020 року вони придбали автомобіль марки "RENAULT MEGANE" 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який було зареєстровано в установленому законом порядку за відповідачем. Оскільки, автомобіль є неподільною річчю, спільне користування ним неможливе, просила поділити вказане майно, стягнувши з відповідача на її користь 101800,00 грн. вартості 1/2 частки вказаного автомобіля.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59570 гривень 00 коп. вартості 1/2 частини вартості автомобіля марки «RENAULT MEGANE» 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Антонюк В.О., просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким стягнути із відповідача 101800,00 грн., що становить 1/2 вартості автомобіля.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд при визначенні розміру грошової компенсації повинен був взяти до уваги дійсну ринкову вартість автомобіля «РЕНО МЕГАН» 2010 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , яку надав позивач при подачі позову, оскільки сума яку було визначено експертом після проведення огляду автомобіля з урахуванням фактичного дійсного технічного стану на момент огляду не може бути врахована судом, так як відповідач навмисно чи з необережності в результаті ДТП зменшив його вартість.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 25.07.2020 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі, сторони у справі за спільні кошти купили автомобіль марки «RENAULT MEGANE» 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який було зареєстровано в установленому законом порядку за відповідачем.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічне положення містить стаття 368 ЦК України.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, врахувавши звіт про оцінку колісного транспортного засобу, що був проведений під час розгляду справи, виходив з того, що ринкова вартість автомобіля становить 119140,00 грн., а тому дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 59570,00 гривень в рахунок компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що відповідно до звіту № 33/21 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.08.2021 року, ринкова вартість автомобіля марки «RENAULT MEGANE» 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 119140,00 гривень.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначала, що середня ринкова вартість аналогічного автомобіля складає 6850-8000 доларів США, що еквівалентно 203600 грн.

Як доказ цього твердження, ОСОБА_1 до позовної заяви додала роздруківку із сайту «Autoria», з якої вбачається розміщене оголошення з продажу автомобіля «RENAULT MEGANE» 2010 року випуску за ціною 8000 доларів США (еквівалент 6712 євро або ж 218400 грн.).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З урахуванням наведених норм процесуального права, на переконання колегії суддів, для визначення розміру компенсації вартості 1/2 частки спірного автомобіля, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, необхідно застосувати розмір ринкової вартості такого майна, визначений у звіті № 33/21 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.08.2021 року, оскільки об`єктом дослідження цієї експертизи був саме автомобіль «RENAULT MEGANE» 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , натомість дані інтернет-ресурсу з продажу автомобілів, надані позивачем, де міститься інформація про заявлену продавцем вартість подібного авто у розмірі 8000 доларів США не є належним доказом дійсної ринкової вартості спірного рухомого майна.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2017 року № 11, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відтак, встановивши, що вартість спірного автомобіля на час розгляду справи становить 119140,00 грн., суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, стягнувши на користь позивача 1/2 його вартості - 59570,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Доказів того, що автомобіль використовувався не в інтересах сім`ї і відповідач був одноосібним володільцем спірного автомобіля матеріали справи не містять. Тому відсутні підстави для визначення частки автомобіля за ринковою вартістю, а не у відповідності до звіту про оцінку цього транспортного засобу, що міститься в матеріалах справи.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Судді