ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

15 вересня 2021 року

м. Харків

справа №635/9297/18

провадження № 22-ц/818/3829/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання : Гармаш К.В.,

Учасники справи:

Позивачі за первісним позовом та відповідачі за зустрічним позовом : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

Відповідачза первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 ,

Відповідачі за первісним позовом : ОСОБА_4 , Височанська селищна рада Харківського району Харківської області розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, третя особа: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року, ухвалене суддею Пілюгіної О.М., в залі суді в с. Покотилівка,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачів ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що рішенням виконкому Харківської райради депутатів трудящих № 180 від 25 квітня 1957 року ОСОБА_6 виділена земельна ділянка, площею 705 кв.м. (ширина 18,55 м., довжина 38 м.) за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), цільовим призначенням для індивідуального будівництва житла. Вказана земельна ділянка межує з земельними ділянками АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу по межі «В» «Б» шириною 10,10 м. та земельними ділянками, які на праві власності належать ОСОБА_2 : № 4 (літ. «А-1»), на підставі договору купівлі-продажу від 09 лютого 2002 року та № 6-А за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2013 року (справа №2014/9228/2012) по межі «Г» «В» шириною 14,15 м. Між ОСОБА_6 та позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виник конфлікт щодо межі та місця розташування паркану між вищевказаними земельними ділянками. При цьому, 17 грудня 2009 року ОСОБА_6 отримав рішення Височанської селищної ради Харківського району Харківської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вказав орієнтовну площу земельної ділянки 0,0886 га та замовив ФОП ОСОБА_4 технічне завдання на виконання вищевказаної технічної документації, останній завдання виконав та технічну документацію погоджено. На думку позивачів, технічна документація, складена ФОП ОСОБА_4 є недійсною, оскільки розроблена помилково та включає в себе частини земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; складена без погодження меж земельної ділянки з сумісними земельними ділянками; з порушенням механізму встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. За вказаних обставин, позивачі змушені звернутися до суду з позовом.

У звязку із чим, після уточнення вимог просив визнати недійсним рішення ХХХІІ сесії V скликання Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 08 жовтня 2010 року «Про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » в частині земельної ділянки 0,0705 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0705 га, кадастровий номер: :00:001:0258, за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_3 та повернути захоплені земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача ОСОБА_2 суму витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подав суду зустрічний позов.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0181 га з кадастровим номером :00:001:0259 та земельна ділянка площею 0,0705 га з кадастровим номером :00:001:0258, за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 . Так земельна ділянка площею 0,0705 га була виділена ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Харківської райради депутатів трудящих № 180 від 25 квітня 1957 року для індивідуального будівництва. 17 грудня 2009 року рішенням Височанської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0886 га, в тому числі 0,0705 га (кадастровий номер: :00:001:0258) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,0181 га (кадастровий номер: :00:001:0259) для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . 08 жовтня 2010 року рішенням Височанської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_6 передано безоплатно у власність вищевказані земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . 23 жовтня 2013 року ОСОБА_6 оформив право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер: :00:001:0258. З вказаною земельною ділянкою межує земельна ділянка, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час, частину земельної ділянки з кадастровим номером: :00:001:0258 незаконно захоплено відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , шляхом встановлення металевого паркану на приватній території позивача, у зв`язку з чим останній позбавлений права вільно володіти та користуватися частиною своєї земельної ділянки. За даними висновку судової будівельно-технічної експертизи № 755, проведеної Харківським НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса в рамках судової справи № 635/7081/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою та поновлення порушеного права, межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , порушено з боку суміжних землекористувачів, а саме з боку домоволодіння АДРЕСА_4 та домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно. Зі змісту додатків до вказаного висновку експертизи вбачається, що паркан відповідачів знаходиться на приватній території ОСОБА_3 . Також, відповідачі зверталися до державного кадастрового реєстратора з заявами про державну реєстрацію своїх земельних ділянок разом з захопленою частиною земельної ділянки з кадастровим номером: :00:001:0258, яка належить позивачу, що свідчить про вчинення ними дій спрямованих на узаконення (легалізацію) самовільно захопленої частини вищевказаної земельної ділянки, яка належить позивачу. Отже, право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером: :00:001:0258 порушено відповідачами, потребує захисту та відновлення в судовому порядку. Крім того, вищевказані дії відповідачів завдали позивачу моральної шкоди, яка виразилась у переживаннях, душевних стражданнях, необхідних додаткових зусиллях для організації свого життя та яку ОСОБА_3 оцінує в розмірі 20000,00 гривень. Адже, позивач дуже болісно сприйняв смерть свого діда ОСОБА_6 від якого успадкував вищевказану земельну ділянку, у зв`язку з чим незаконні дії відповідачів щодо самовільного її захоплення викликають у позивача сильні душевні страждання, адже йому було відомо, що дід все життя дбав та обробляв земельну ділянку в тих межах, які зафіксовані в технічній документації та помер не дізнавшись про те чи буде захищено його право на спірну земельну ділянку. Також, позивач змушений вживати додаткових зусиль для організації свого життя, а саме виконувати додаткову роботу для закупівлі продуктів харчування, які б він міг виростити на частині своєї земельної ділянки, якою незаконно користуються відповідачі. За вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду з зустрічною позовною заявою.

У зв`язку із чим після уточнення вимог просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 самовільно зайняту ОСОБА_2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: :00:001:0258, яка розташована в межах, визначених земельно-кадастровою документацією домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 самовільно зайняту ОСОБА_1 частину земельної ділянки, кадастровий номер: :00:001:0258, яка розташована в межах, визначених земельно-кадастровою документацією домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу та моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування повністю відмовлено. ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , який дії в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушено питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення їх первісних позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при розробленні технічної документації на належну відповідачу земельну ділянку, до її складу включені частини земельних ділянок позивачів і не вказано розмір цих частин, при цьому представник позивачів та позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначили, що порушення є очевидним і тому проведення судової експертизи є недоцільним.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційне провадження за апеляційно скаргою підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

15 січня 2021 року ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно частини третьої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону в день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю є безстроковим.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

По своїй суті підписання та/або подання позову, апеляційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

Отже, апеляційну скаргу було підписано саме адвокатом Яковенко Я.К.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_9 надав суду заяву, в якій зазначив, що адвокат Яковенко Я.К. не мав повноважень підписувати апеляційну скаргу, оскільки адвокатська діяльність останнього зупинена або припинена.

Згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України право на заняття адвокатською діяльністю Яковенка Я.К. зупинено згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 16.04.2015 року на підставі заяви.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частини 2 статті 362 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що після відкриття апеляційного провадження встановлено, що пердставник особи, від імені якої подано апеляційну скаргу, не мав повноважень підписувати апеляційну скаргу, оскільки адвокатська діяльність останнього зупинена, тому наявні підстави для закриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, колегія суддя, -

Ухвалив :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 23 вересня 2021 року