Справа № 302/1367/21
У х в а л а

"02" грудня 2021 р. смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П., розглянувши позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору у відповідності до ст.22 ЗУ «Про судовий збір».

Вивчивши зміст позовної заявуи та додані до неї документи, суддя приходить до переконання, що клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору у відповідності до ст.22 ЗУ «Про судовий збір» до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не оплатив позов судовим збором зазначивши, що він звернувся до суду як споживач за захистом свого права, а тому покликається на ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Позивач у позові вказав, що згідно умов укладеного між ним та АТ КБ «ПриватБанк» «14.09.2006 року укладено кредитний договір №MKMWGK00000012, який є споживчим, а тому позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.22 ЗУ «Про судовий збір».

Однак за змістом оспорюваний кредитний договір не є споживчим, а тому положення Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються до спірних правовідносин.

Така правова позиція підтверджується і практикою Верховного Суду України в питаннях сплати судового збору в справах про захист прав споживачів (постанова КЦС Верховного Суду від 19.05.2021 справа № 264/604/16-ц, та ухвала ВС від 01.03.2016 року, справа № 6-484ц16).

За вищенаведеного клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2021 р. ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (908 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

З врахуванням вищенаведеного та відповідно до вимог ч.2, ч.9 ст.185, 177 ч.4 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з підстав несплати судового збору.

Керуючись ст.ст.175, 185, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору відмовити.

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 , що він має право усунути недоліки позову, а саме оплатити судовий збір за подання позову до суду, відповідно до вимог ст.4 ЗУ «Про судовий збір», в сумі 908 грн. протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишеня позовної заяви без руху, про що подати суду відповідне підтвердження (копію квитанції).

Копію ухвали надіслати позивачу і роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали у вказаний строк позов вважатиметься неподаним і буде повернутий.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: В. П. Кривка