Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/790/19
Провадження № 6/528/16/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021 м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

судді Шевченко В.М.,

секретар судового засідання Кузуб В.В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого документа

у цивільній справі № 528/790/19, провадження № 6/528/16/21,

за позовом ОСОБА_1

до відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, Гребінківської міської ради Полтавської області,

про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

учасники не з`явилися,

УСТАНОВИВ:

до Гребінківського районного суду Полтавської області надійшла вказана заява з додатками, в якій заявниця ОСОБА_1 просить замінити боржника у виконавчому листі від 25.06.2020 у справі № 528/790/19 з Гребінківської міської ради Полтавської області на виконавчий комітет Гребінківської міської ради Полтавської області на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.12.2019 у справі № 528/790/19 позов ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, Гребінківської міської ради Полтавської області, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу було задоволено частково. При зверненні до органу ДВС із заявою про виконання рішення суду державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що у виконавчому листі боржником зазначено Гребінківську міську раду, а ЄДРПОУ зазначено виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області та не відповідає вказаному боржнику, що є підставою відповідно до п.2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» поверненню стягувачу без виконання. Із цих підстав заявник просить суд замінити стягувача Гребінківську міську раду Полтавської області на виконавчий комітет Гребінківської міської ради Полтавської області, який є належним відповідачем в цих спірних правовідносинах відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування».

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника заявника адвоката Юхимовича В.Ф. 08.09.2021 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Заявниця ОСОБА_1 20.07.2021 подала до суду заяву про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого документу без її участі.

Начальником відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради 16.07.2021 подано до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Від представника Гребінківської міської ради адвоката Рябеки Р.М. 20.07.2021 надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, заперечує проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого документу.

Неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд за наслідком судового розгляду поданої заяви прийшов таких висновків.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.12.2019 у справі № 528/790/19 позов ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, Гребінківської міської ради Полтавської області, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу було задоволено частково.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21.01.2020 цивільну справу № 528/790/19 повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, яка мотивована неможливістю відкрити апеляційне провадження через відсутність у резолютивній частині судового рішення чіткого висновку суду про вирішення позовних вимог щодо двох відповідачів - відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області та Гребінківської міської ради Полтавської області, зокрема кому, відносно чого та в чому відмовлено в задоволенні позовних вимог.

13.02.2020 Гребінківським районним судом Полтавської області було ухвалено додаткове рішення, яким задоволено повністю такі позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області:

- визнати незаконним наказ начальника відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області Радченко Л.М. № 26-к від 30.07.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- скасувати наказ начальника відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області Радченко Л.М. № 26-к від 30.07.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді методиста методичного кабінету відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області з 30.07.2019.

Задоволено повністю такі позовні вимоги ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області:

- стягнути з Гребінківської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.07.2019 по 04.12.2019 у сумі 62 303, 31 грн (шістдесят дві тисячі триста три грн 31 коп);

- стягнути з Гребінківської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн (десять тисяч грн.);

- стягнути з Гребінківської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768, 40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп).

Задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області про стягнення моральної шкоди.

Стягнуто з Гребінківської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп).

Відмовлено ОСОБА_1 у стягненні з Гребінківської міської ради Полтавської області на її користь моральної шкоди в розмірі 15 000, 00 грн (п`ятнадцять тисяч грн 00 коп).

Відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання незаконним наказу начальника відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області Радченко Л.М. № 26-к від 30.07.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 »; скасування наказу начальника відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області Радченко Л.М. № 26-к від 30.07.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлення ОСОБА_1 на посаді методиста методичного кабінету відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області.

Відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, судових витрат на правову допомогу та судових витрат зі сплати судового збору.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 30.04.2020 апеляційні скарги Гребінківської міської ради Полтавської області, Відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області залишено без задоволення. Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.12.2019 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2021 закрито касаційне провадження за касаційними скаргами Відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області та Гребінківської міської ради Полтавської області на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.12.2019 та постанову Полтавського апеляційного суду від 30.04.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, Гребінківської міської ради Полтавської області.

Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кохно Л.М. направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.06.2020 разом з виконавчим листом виданим, Гребінківським районним судом Полтавської області 21.05.2020 у справі № 528/790/19. В повідомленні вказано, що при огляді пакету документів пред`явлених до виконання встановлено, що повне найменування боржника зазначено Гребінківська міська рада Полтавської області, однак у графі «ідентифікаційний номер суб`єкта господарювання (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки (індивідуальний індентифікаційний номер)» вказано код ЄДРПОУ Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, отже код ЄДРПОУ не відповідає вказаному боржнику, що є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Ухвалою суду від 18.06.2020 у справі № 528/790/19, провадження № 6/528/9/21, задоволено заяву ОСОБА_1 , внесено виправлення у виконавчий лист Гребінківського районного суду Полтавської області, виданий 21.05.2020 у справі № 528/790/19, зокрема прописано: «Гребінківська міська рада Полтавської області ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності (для юридичних осіб) 13956272».

25.06.2020 Гребінківським районним судом видано виконавчий лист у цій цивільній справі, в якому ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності (для юридичних осіб) зазначено вірно 13956272, тобто з урахуванням ухвали від 18.06.2020.

Ухвалою суду від 23.03.2021 у справі № 528/790/19, провадження № 2-во/528/3/21, було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки у виконавчому листі від 25.06.2020, зокрема уточнення назви боржника у виконавчому документі, прописавши виконавчий комітет Гребінківської міської ради, замість Гребінківська міська рада.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Крім цього, у пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах Шмалько проти України, Іммобільяре Саффі проти Італії ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх ex-officio. Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до частин 2, 3 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із частиною 2 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

13.02.2020 ухвалено додаткове рішення у цій справі, у відкритому судовому засіданні за участю адвоката позивача Юхимовича В.Ф. та адвоката відповідача Гребінківської міської ради Рябеки Р.М., серед іншого, вирішувалось питання щодо повноважень відповідача Гребінківської міської ради Полтавської області.

У додатковому рішенні, зокрема вказується, що відповідно до листа виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 06.02.2020 № 03.1-09/241 про виплату середнього заробітку саме виконавчим комітетом Гребінківської міської ради виконано рішення суду в частині відповідних позовних вимог до Гребінківської міської ради Полтавської області. Отже, виконавчий комітет Гребінківської міської ради є підконтрольний і підзвітний Гребінківській міській раді, а тому в силу Закону Гребінківська міська рада є належним відповідачем в розрізі цих спірних правовідносин.

Додаткове рішення сторонами не оскаржувалось, постановою апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У виконавчому листі 03.08.2020 стоїть відмітка органу ДВС про застосування пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У подальшому 17.08.2020 органом Казначейства проставлено відмітку щодо застосування підпункту 3 пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», за змістом якої орган Казначейства повертає виконавчий документ, якщо боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Отже, стягувачем ОСОБА_1 вжито всі заходи щодо виконання рішення суду, неможливість виконання якого шляхом стягнення з Гребінківської міської ради коштів обумовлено певним законодавчим регулюванням, оскільки міська рада не є розпорядником коштів та не має відкритих рахунків.

При цьому відповідно до приписів статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» повноваження в галузі бюджету, фінансів і цін саме до належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

У цій справі виконавчим комітетом Гребінківської міської ради в добровільному порядку виконано рішення суду в частині задоволених позовних вимог до Гребінківської міської ради щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладені обставини, суд керуючись принципом верховенства права, застосовуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згоду на обов`язковість якої надано Верховною Радою України, практику Європейського суду з прав людини як джерело права, норму пункту 9 статті 129 Конституції України як норму прямої дії, та виходячи із загальних засад законодавства, прийшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Задоволення заяви про зміну боржника у виконавчому провадженні не змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, а також не порушує принцип змагальності сторін, оскільки адвокат Рябека Р.М. представляв інтереси Гребінківської міської ради в судовому засіданні, а також сам пояснював суду, що Гребінківська міська рада є представником виконавчого комітету Гребінківської міської ради в силу положень статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування», яким і було частково виконано рішення суду.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо наявності підстав для заміни боржника на підставі статті 442 ЦПК України, оскільки даною статтею регулюється питання правонаступництва у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, а в даному випадку виконавчий комітет Гребінківської міської ради не є правонаступником Гребінківської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 260, 261, 263, 353-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого документу задовольнити.

Замінити боржника у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого Гребінківським районним судом Полтавсьокї області 25.06.2020, у справі № 528/790/19 з Гребінківської міської ради Полтавської області () на виконавчий комітет Гребінківської міської ради Полтавської області ().

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Гребінка, вул. Я. Мудрого, 4, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud1605.

Суддя В. Шевченко