Справа № 201/4492/21
Провадження № 2-о/201/96/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

за участі:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 2,15 га, що знаходиться в КСП агрофірмі «Городище» міста Жашків Черкаської області; земельної ділянки загальною площею 2, 08 га, що розташована на території Жашківської міської ради; земельної ділянки загальною площею 1, 9906 га, що розташована на території Жашківської міської ради. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_1 . Заявник звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Балтакса І.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, проте йому було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявник пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також не надано документів, що підтверджують факт сумісного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті. Так, заявник з 24 грудня 1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак оскільки його мати була людиною похилого віку, тяжко хворіла та не могла сама себе обслуговувати, тому з лютого 2018 року та по день смерті заявник проживав зі своєю матір`ю та піклувався про неї і доглядав її до кінця її життя за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-4).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2021 року справа за указаною заявою була передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.20).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем (а.с.21).

Також ухвалою судді від 11 травня 2021 року було витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірини Вячеславівни завірену належним чином копію спадкової справи померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від представника заінтересованої особи Дніпровської міської ради до суду надійшов відзив на заяву, у якій останній просив у задоволенні заяви відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю (а.с.25-27).

Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у судовому засіданні, що було призначено на 26 серпня 2021 року наданий до суду відзив підтримав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, загальною площею 2,15 га, що знаходиться в КСП агрофірмі «Городище» міста Жашків Черкаської області в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВАМ №381723 видане державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області Кравчук І.М. та зареєстроване в реєстрі за №1469; земельної ділянки, загальною площею 2,08 га, що розташована на території Жашківської міської ради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлій на підставі державного акту серії ІІІ-ЧР №033770 видане головою Жашківською районною радою народних депутатів ОСОБА_4 від 05 лютого 2003 року на підставі рішення Жашківської міської ради народних депутатів від 16 квітня 2002 року №1-6 та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №418; земельної ділянки, загальною площею 1,9906 га, що розташована на території Жашківської міської ради, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та належить померлій на підставі державного акту серії ЧР №062983, видане головою Жашківською районною радою народних депутатів ОСОБА_4 від 16 березня 2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом СН, 19 серпня 2003 року, 1469, ВАМ та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №447(а.с.9-11).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_1 (а.с.12)

19 квітня 2021 року заявник звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Балтакса І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13).

Постановою приватного нотаріуса від 19 квітня 2021 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявник звернувся з заявою після шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а також ним не надано документів, які підтверджують факт сумісного проживання разом зі спадкодавцем (а.с.14).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявник зазначає, що встановлення юридичного факту йому необхідно для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

Згідно із паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 17 липня 2006 року, ОСОБА_1 з 24 грудня 1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16-17).

Згідно з відповіддю відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22 грудня 2000 року (а.с.49).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснили, що останні роки перед смертю ОСОБА_3 заявник проживав разом з матір`ю, піклувався про неї та доглядав за нею. Похованням матері також займався ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом абзацу першого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Пунктом 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України також передбачено, що в разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав на те, що щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами.

Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 315, 316, 354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання на час відкриття спадщини, а саме 07 вересня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2021 року.

Суддя С.О. Демидова