Справа № 404/474/21
Номер провадження 2/404/145/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральноукраїнського національного технічного університету про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Центральноукраїнського національного технічного університету, по якому просив поновити його на посаді доцента кафедри автоматизації виробничих процесів в Центральноукраїнському національному технічному університеті та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.12.2020 року до дня поновлення його на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працював у Центральноукраїнському національному технічному університеті (ЦНТУ) на посаді доцента кафедри АВП з 12.11.1997 р. за наказом № 195 К від 12.11.1997 р. Загальний стаж роботи позивача в закладі складає 40 років.

Наказом № 250-К від 18.12.2020 р. позивача звільнено з роботи з 23.12.2020 р. у зв`язку із скороченням чисельності працівників ЦНТУ за п.1 ст.40 КЗпП України.

Підставою для звільнення в наказі зазначено письмове повідомлення про звільнення від 23.10.2020 р., наявність згоди профспілкового комітету ЦНТУ, наказ про попередження про наступне звільнення за скороченням чисельності науково-педагогічних працівників № 4-01 від 22.10.2020 р.

Вважає позивач звільнення незаконним, оскільки зміни в організації виробництва і праці не є підставою для звільнення, так як не відбулось скорочення штату установи.

Крім того, власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов`язаних з вивільненням працівників.

Вказує, що узгодження звільнення позивача з профспілковим комітетом ЦНТУ до 22.10.2020 р. не проводилося, про що свідчить відсутність підпису голови профкому в наказі № 4-01.

Крім того, звільнення науково-педагогічних кадрів за скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпП України) з дотриманням усіх загальних норм трудового права має відбуватися наприкінці навчального року.

У п. 13 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 20 грудня 1993 р. №455, передбачено, що звільнення педагогічних працівників у зв`язку зі скороченням обсягу робіт може відбуватися тільки наприкінці навчального року, в період завершення навчання з багатьох предметів. Нормативно-правовим актом, у якому йдеться про початок і кінець навчального року, є положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 2 червня 1993 р. Пункт 4.1 цього Положення передбачає, що «навчальний рік триває 12 місяців, розпочинається, як правило, 1 вересня і для студентів складається з навчальних днів, днів проведення підсумкового контролю, екзаменаційних сесій, вихідних, святкових і канікулярних днів».

Виходячи зі специфіки розподілу навчального навантаження запланованого на 2020-2021 навчальний рік позивач вважає що на 83% виконав його в осінньому семестрі до 23.12.2020 р. та не отримав відповідну плату за виконану роботу /а.с. 1-3/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2021 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків. /а.с. 10-12/.

26.02.2021 року до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.

Згідно поданої позовної заяви позивач просив поновити його на посаді доцента кафедри автоматизації виробничих процесів в Центральноукраїнському національному технічному університеті та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату до дня поновлення його на роботі / а.с. 16, 17, 18-20/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін /а.с. 25-26/.

Представником відповідача 26.04.2021 року через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та зазначила, що відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 07.04.2011 р. N 114/06/187-11 «Щодо надання роз`яснення» скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

Враховуючи галузеву специфіку одна штатна посада науково-педагогічного працівника визначається нормативами чисельності студентів відповідно до Нормативів чисельності студентів (курсантів), аспірантів (ад`юнктів), докторантів, здобувачів наукового ступеня кандидата наук, слухачів, інтернів, клінічних ординаторів на одну штатну посаду науково-педагогічного працівника у вищих навчальних закладах III і IV рівня акредитації та вищих навчальних закладах післядипломної освіти державної форми власності, затверджених Постановою КМУ від 17.08.2002 р. № 1134.

Вказує, що мали місце зміни у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

На засіданні атестаційної комісії від 21.10.2020 р. деканом факультету автоматики та енергетики ОСОБА_2 , до якого відноситься кафедра автоматизації виробничих процесів, була внесена кандидатура ОСОБА_1 як такого який має найнижчі показники продуктивності праці, які враховуючи галузеву специфіку університету визначаються кадровими вимогами щодо провадження освітньої діяльності, визначеними у ліцензійних умовах провадження освітньої діяльності, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2015 р. № 1187.

22.10.2020 р. було видано наказ ЦНТУ № 11-01 «Про скорочення чисельності науково-педагогічних працівників» з зазначенням конкретних осіб, які підлягають скороченню.

23.10.2020 р. у приміщенні відділу кадрів ЦНТУ № 319 доценту ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись з наказом від 22.10.2020 р. № 11-01 та запропоновано вакантні посади, однак позивач ознайомлюватись під підпис відмовився, про що складено акт від 23.10.2020 р.

До того ж адміністрацією ЦНТУ у встановлений законодавством термін проводились консультації з профспілковим комітетом щодо скорочення науково-педагогічних працівників, про що свідчить примітка, зроблена Головою профспілкового комітету біля свого підпису на наказі від 22.10.2020 р. № 11-01.

Наказу ж № 4-01 щодо скорочення науково-педагогічних працівників як зазначає позивач 22 жовтня 2020 року не було.

Окрім того, адміністрацією ЦНТУ було надіслано до профспілкового комітету подання про розірвання трудового договору з науково-педагогічним працівником.

Таке повідомлення не було надане адміністрації ЦНТУ профспілковим комітетом, в зв`язку з чим адміністрація відповідно до ч. 6. ст.. 43 КЗпП України розцінила це як згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 .

Крім того, в п. 1 ст. 40 КЗпП України не зазначено, що скорочення має відбуватись наприкінці навчального року, а посилання на положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затверджене наказом МОН України від 02.06.1993 р., є не доречним через втрату ним чинності 26.12.2014 р.

Окрім того, дія Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом МОН України від 20.12.1993 р. №455 не поширюється на заклади вищої освіти.

Натомість, заклади вищої освіти діють в рамках чинного законодавства України, а державні заклади вищої освіти, яким є і ЦНТУ, знаходяться в управлінні Міністерства освіти і науки України та виконують його рекомендації. Така рекомендація в частині початку 2020-2021 навчального року з 07 по 15 вересня 2020 року була надана в Листі МОН України від 06.08.2020 р. № 1/9-423.

До того до позовної заяви не додано жодного доказу щодо виконання індивідуального плану доцентом ОСОБА_1 в осінньому семестрі 2020-2021 навчального року.

Вказує, що з боку відповідача були виконанні обов`язки в частині дотримання строків при звільненні позивача у зв`язку зі скороченням штату/а.с. 36-92/.

12.05.2021 року від позивача поштою отримано відповідь на відзив, згідно якого вказано, що надані відповідачем у відзиві пояснення та документи свідчать, що підстав для застосування п. 1 ч. 1 ст. 40 КзпП України при розірванні з ним трудового договору не було, оскільки не відбувається ліквідація чи реорганізація, або перепрофілювання Центральноукраїнського національного технічного університету і при цьому скорочується чисельність або штат працівників.

Вважає необґрунтованими посилання представника відповідача щодо втрати чинності Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах та щодо не поширення на заклади вищої освіти Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, оскільки вказане не підтверджено жодним нормативним документом. У відзиві є посилання лише на дату /а.с. 98/.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_3 , який працює завідувачем кафедри автоматизації виробничих процесів Центральноукраїнського національного технічного університету пояснив, що визначає активність продуктивності праці викладачів за пунктами, які викладені в ліцензійних умовах провадження освітньої діяльності. За останніми даними на травень 2020 року, ОСОБА_1 подавав дані в яких його активність складала за останні 5 років порядку однієї або двох одиниць, тобто була найнижчим показником серед викладачів кафедри. Тому, звернувся до комісії скорочення із зверненням на двох викладачів, в тому числі і ОСОБА_1 .

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що наказом №195-к від 12.11.1997 року ОСОБА_1 переведений на посаду доцента кафедри автоматизації виробничих процесів Кіровоградського інституту сільськогосподарського машинобудування.

Згідно наказу №9-к від 19.01.1999 року Кіровоградський інститут сільськогосподарського машинобудування перетворено на Кіровоградський державний технічний університет, а з 01.04.2004 року на Кіровоградський Національний технічний університет /наказ №73-к від 01.04.2004 року/, з 20.04.2017 року перейменовано на Центральноукраїнський національний технічний університет /наказ №73-к від 20.04.2017 року, а.с. 23/.

Наказом Центральноукраїнського національного технічного університету №250-к про припинення трудового договору (контракту) від 23.12.2020 року ОСОБА_1 , кафедра автоматизації виробничих процесів, доцент, який відмовився від переведення на запропоновані йому вакантні посади, у зв`язку із скороченням чисельності працівників ЦНТУ, п.1 ст. 40 КЗпП України звільнений 23.12.2020 року. Підстави звільнення: письмове повідомлення про звільнення від 23.10.2020 р. Згода профспілкового комітету ЦНТУ, наказ від 22.10.2020 р. №4-01 Про скорочення чисельності працівників /а.с. 22/.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 6, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю ст. 5-1 КЗпП України визначено, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення.

Згідно ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зокрема змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержані власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази змін в організації виробництва і праці, того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.

Відповідно до Листа Міністерства праці та соціальної політики України від 07.04.2011 р. N 114/06/187-11 «Щодо надання роз`яснення» скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

Враховуючи галузеву специфіку одна штатна посада науково-педагогічного працівника визначається нормативами чисельності студентів відповідно до Нормативів чисельності студентів (курсантів), аспірантів (ад`юнктів), докторантів, здобувачів наукового ступеня кандидата наук, слухачів,інтернів, клінічних ординаторів на одну штатну посаду науково-педагогічного працівника у вищих навчальних закладах III і IV рівня акредитації та вищих навчальних закладах післядипломної освіти державної форми власності, затверджених Постановою КМУ від 17.08.2002 р. № 1134.

Так, наказом Центральноукраїнського національного технічного університетувід 23.06.2020 р. № 97-К затверджена проектна штатна чисельність науково-педагогічних працівників на навчальний 2020-2021 рік, відповідно до якої кількість ставок за окремими кафедрами (включаючи кафедру автоматизації виробничих процесів) зменшилась до рівня нижче допустимого рівня мінімальної заробітної плати на одного працюючого в країні та у відповідності до вимог ст.. 8 Закону України «Про збір та облік Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464 /а.с. 42, 43, 44, 45-48/.

Згідно наказу від 03.08.2020 р. № 2-01 «Про скорочення чисельності працівників кафедр», на підставі наказу по Центральноукраїнському національному технічному університетувід 23.06.2020 р. № 97-К «Проектна штатна чисельність науково-педагогічних працівників на навчальний 2020/2021 рік», у зв`язку із зменшенням мінімальної допустимої кількості ставок по окремим кафедрам університету (менше 5 повних штатних одиниць), що суперечить вимогам п.5 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» в результаті зниження контингенту студентів та враховуючи необхідність сплати єдиного соціального внеску кожним викладачем кафедри, з метою належної організації та здійснення навчального процесу у 2020/2021 навчальному році керуючись п. 1 ст. 40; ст. 49-2 КЗпП України наказано скоротити чисельність науково-педагогічних працівників ЦНТУ на 14 осіб по кафедрах, а саме: 5 працівників по кафедрі автоматизації виробничих процесів; 3 працівника по кафедрі фінансів, банківської справи та страхування; 3 працівника по кафедрі бухгалтерського обліку; 1 працівника по кафедрі аудиту та оподаткування; 2 працівників по кафедрі економічної теорії, маркетингу та економічної кібернетики. Створити атестаційну комісію для визначення працівників, що підпадають під скорочення. Термін: до 17.08.2020 р. /а.с. 49-50/.

За рішенням атестаційної комісії (протокол № 1 від 14.09.2020 р.) кафедрі автоматизації виробничих процесів подати на розгляд кандидатури, які підлягають скороченню. Крім того, вирішили запропонувати викладачам, які пропонуються до скорочення, наявні в університеті вакантні посади. Попередити викладачів, які пропонуються до скорочення у термін до 30 жовтня /а.с. 51-52/.

30.09.2020 р. було видано наказ Центральноукраїнського національного технічного університету№ 184-к, в якому приведена загальна штатна чисельність науково-педагогічних працівників, де кількість ставок науково-педагогічних працівників кафедри автоматизації виробничих процесів стала ще менше від проектної кількості /а.с. 53, 54, 58, 60-61/.

Отже, мали місце зміни у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно протоколу № 2 від 21.10.2020 р. засідання атестаційної комісії деканом факультету автоматики та енергетики ОСОБА_2 , до якого відноситься кафедра автоматизації виробничих процесів, була внесена кандидатура ОСОБА_1 - доцента кафедри АВП /а.с. 62-63/.

Як вбачається із з протоколів засідань кафедри автоматизації виробничих процесів від 13.03.2019 р. № 8 та від 15.10.2019 р. № 4 встановлено недостатній професійний рівень активності щодо виконання п. 30 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2015 р. № 1187 у викладачів кафедри, зокрема: ОСОБА_1 /а.с. 64, 65/.

22.10.2020 р. видано наказ № 11-01 «Про скорочення чисельності науково-педагогічних працівників». На виконання наказу по ЦНТУ про скорочення чисельності працівників кафедр, АВП, Фінансів, банківської справи та страхування, Аудиту, обліку та оподаткування від 3.08.2020 р. № 2-01 (із змінами) та на підставі рішення атестаційної комісії від 21.10.2020 р., протокол № 2 з метою оптимізації організаційної структури та чисельності працівників кафедр наказано скоротити: по кафедрі автоматизації виробничих процесів доцента ОСОБА_1 . Начальнику відділу кадрів попередити науково-педагогічних працівників, зазначених в п.1 цього наказу та запропонувати їм під розпис можливість переведення на вакантні посади. У разі відмови від переведення або відсутності роботи в ЦНТУ попередити працівників, зазначених в п.1 цього наказу під розпис про звільнення з посади за скороченням чисельності на підставі п.1 ст.40 КЗпП України не пізніше двох місяців після дати ознайомлення з письмовим попередженням /а.с. 66/.

Положеннями ч.2 ст.40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

За приписами ч. 1 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 492 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15.

Таким чином, однією із найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, у постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі № 487/2191/17.

Як вбачається із акту від 23.10.2020 року у приміщенні відділу кадрів Центральноукраїнського національного технічного університету № 319 доценту кафедри АВП ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись з наказом від 22.10.2020 р. № 11-01 Про скорочення чисельності науково-педагогічних працівників та підписати попередження про його скорочення з посади доцента кафедри АВП. Також доценту ОСОБА_1 були запропоновані вакантні посади, які б надавали йому можливість продовжувати трудові відносини в університеті. Доцент ОСОБА_1 . Ознайомився з текстом наказу та з письмовим попередженням про його звільнення з посади у зв`язку із скороченням чисельності науково-педагогічних працівників, але від підпису цих документів відмовився/а.с. 67/.

Таким чином Центральноукраїнським національним технічним університетом належно виконано вимоги передбачені ч. 2 ст. 40, ч. 1-3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У відповідності до ч. 3 ст. 252 КЗпП України, ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Відповідно до ч. 8 ст. 43 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються, крім дотримання загальних норм.

Позивач вказує, що узгодження його звільнення з профспілковим комітетом ЦНТУ до 22.10.2020 р. не проводилося.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджується, а саме наказами від 03.08.2020 р. №2-01, від 22.10.2020 р. № 11-01 /а.с. 49, 66/ те, що головою профкому Мажейка О.узгоджено щодо скорочення чисельності науково-педагогічних працівників, про що свідчить його підпис.

Окрім того, адміністрацією ЦНТУ було надіслано до профспілкового комітету подання від 26.10.2020 р. № 11-17/20-1387 про розірвання трудового договору з науково-педагогічним працівником, згідно якого відповідно до ст. 43 КЗпП України просили надати дозвіл на розірвання договору з доцентом кафедри АВП ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КзпП України (у звязку зі скороченням чисельності науково-педагогічних працівників). Від переведення на запропоновані вакантні посади відмовився /а.с. 68, 69-70/.

Як вбачається із журналу №40 обліку вихідної кореспонденції головою профкому ОСОБА_4 26.10.2020 року отримано під особистий підпис вище вказане подання адміністрації ЦНТУ від 26.10.2020 р. № 11-17/20-1387 про розірвання трудового договору з науково-педагогічним працівником /а.с. 69-70/.

У відповідності до ч. 2, 5 ст. 43 КЗпП України, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Таке повідомлення не було надане адміністрації ЦНТУ профспілковим комітетом /а.с.71-79/.

Крім того, положення про планування та облік професійної діяльності науково-педагогічних працівників, ухваленого на засіданні вченої ради ЦНТУ від 25.11.2019 р. № 3, індивідуальний план роботи викладача складається під керівництвом завідувача кафедри, підписується завідувачем кафедри та начальником навчального відділу на початку навчального року.

Відповідно витягу з протоколу №3 засідання кафедри автоматизації виробничих процесів від 01.10.2020 року, згідно з наказом №105-05 від 28.08.2020 р. про розподіл навчальної роботи викладачів університету на 2020-2021 н/р. навчальне навантаження на кожний семестр та загальне навантаження кожного викладача в індивідуальному плані виконання повинно відповідати таблиці. Зав. кафедри ОСОБА_3 . Наголосив, що у разі неспівпадіння обсягів годин по семестрам та загальних обсягів годин за рік, індивідуальний план викладача не буде підписаний /а.с. 83/.

Разом з цим, до позовної заяви не додано доказу щодо виконання індивідуального плану доцентом ОСОБА_1 в осінньому семестрі 2020-2021 навчального року.

Таким чином, при звільненні ОСОБА_1 відповідачем дотримані усі вимоги трудового законодавства щодо звільнення особи у зв`язку із скороченням штату працівників, а саме статті 40, 43, 49-2 Кодексу законів про працю України, тобто позивача завчасно за два місяці попереджено про звільнення, яке узгоджено з профспілковим комітетом та проведено з підстав, які зазначені у поданні, тобто у зв`язку із скороченням штату (чисельності науково-педагогічних працівників), тому позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи викладене, суд погоджується із позицією сторони відповідача,що посилання позивача на положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затверджене наказом МОН України від 02.06.1993 р., є не доречним через втрату ним чинності 26.12.2014 р., а дія Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом МОН України від 20.12.1993 р. №455 не поширюється на заклади вищої освіти.

Заклади вищої освіти діють в рамках чинного законодавства України, а державні заклади вищої освіти, яким є і ЦНТУ, знаходяться в управлінні Міністерства освіти і науки України та виконують його рекомендації. Така рекомендація в частині початку 2020-2021 навчального року з 07 по 15 вересня 2020 року була надана в Листі МОН України від 06.08.2020 р . № 1/9-423 /а.с. 80-82/.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про поновлення на посаді доцента кафедри автоматизації виробничих процесів в Центральноукраїнському національному технічному університеті та стягнення заробітної плати до дня поновлення його на роботі - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: Центральноукраїнський національний технічний університет, місцезнаходження: пр. Університетський, 8, м. Кропивницький, .

Повне судове рішення складено 10.09.2021 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В.Мохонько