Провадження № 2/752/7703/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кахно І. А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СВМА» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СВМА» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява не підлягає розгляду Голосіївським районним судом міста Києва.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна. Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Статтею 27 ЦПК України передбачено правила загальної підсудності.

При цьому, стаття 28 ЦПК України визначає правила підсудності справ за вибором позивача, тобто альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів.

Отже, головною ознакою цього виду підсудності є воля позивача у справі під час визначення конкретного суду для вирішення спору по суті в межах правил, встановлених процесуальним законом. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю або доцільністю надання позивачеві права вибору суду, який розглядатиме справу. Встановлення правил альтернативної підсудності створює позивачу більш сприятливий режим для участі в судочинстві (наприклад, зменшуються витрати часу на звернення до суду, що, у свою чергу, може вплинути на оперативність розгляду справи). Отже, право позивача на альтернативну підсудність є абсолютним і не може бути обмежене, оскільки процесуальний закон не передбачає виключень з нього.

Звертаючись до Голосіївського районного суду міста Києва з указаним позовом, позивач посилався на альтернативну підсудність, передбачену статтею 28 ЦПК України.

Так, частиною першою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року

№ 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частина восьма статті 187 ЦПК України).

Згідно листа відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА № 100/39-1306 від 19 серпня 2021 року, який надійшов на адресу суду 27 серпня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим в Солом`янському районі.

Згідно листа Солом`янської РДА, який надійшов на адресу суду 03 вересня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (А-2788), військова частина, з 26 листопада 2014 року по теперішній час.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На виконання вимог пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, вважаю за необхідне передати матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СВМА» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди, за правилами альтернативної підсудністю, обраної позивачем, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Керуючись статями 28, 31, 353-356 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СВМА» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди, передати за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (вулиця Максима Кривоноса, 25, Київ, 03037).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07 вересня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно