СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/513/21
Номер провадження 2/586/104/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м.Середина-Буда

Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Ситайла О.І.,

за участі секретаря судового засідання Палкіної О.П.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в у залі суду в м. Середина-Буда у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу№586/513/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що вказаний житловий будинок належать їй на праві власності, де окрім неї зареєстрований її співмешканець ОСОБА_2 , який фактично не проживає в будинку з 04.01.2021 року і по теперішній час, він виїхав з м.Середина-Буда Сумської області та його місцезнаходження не відомо, будь-які зв`язки з ним відсутні.

Оскільки реєстрація відповідача ОСОБА_2 створює позивачці перешкоди в реалізації права власності, остання просить суд задовольнити її позов у повному обсязі.

Позивачка, ОСОБА_1 , у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд, заслухавши позивачку, пояснення свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов виходячи із такого.

Судом встановлено, що позивачці, ОСОБА_1 , належить на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Середино-Будською міською радою народних депутатів від 20.07.1994 на підставі розпорядження органу приватизації №401 від 18.07.1994, та зареєстрованого Глухівським МБТІ за №388 /а.с.8/.

З копії довідки Середино-Будської міської ради від 22.06.2021 №177 вбачається, що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично за вказаною адресою не проживає /а.с.9/.

Також факт реєстрації відповідача в спірному будинку підтверджується копією будинкової книги на спірний житловий будинок /а.с.13, 14/.

Відповідно до акта встановлення фактичного проживання громадян за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 22.06.2021 та підписаного дільничним інспектором Прокопцем В.В., сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_1 за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , але фактично не проживає з 04.01.2021 /а.с.10/.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та товаришує із позивачкою вже досить тривалий час. Також повідомила, що відповідач разом із позивачкою проживали у незареєстрованому шлюбі більше двадцяти років та був зареєстрований в житловому будинку останньої. ОСОБА_2 на початку січня 2021 року виїхав до Російської Федерації і більше за місцем реєстрації не з`являвся, позивачка зв`язок з ним не підтримує.

Свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , їй добре відома позивачка та відповідач. Свідок зазначила, що сторони більше двадцяти років проживали у незареєстрованому шлюбі у житловому будинку, якій належить ОСОБА_1 . На початку січня 2021 року ОСОБА_2 поїхав до Російської Федерації і з того часу за місцем реєстрації не проживає.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.379, 382 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено: місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Оскільки місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою:

АДРЕСА_1 , то він повинен знаходитись за місцем реєстрації та проживати в будинку.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб.

Аналогічне правило міститься в ст.150 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.72 ЖК Української РСР суд визнає особу такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає за місцем реєстрації в житловому приміщенні більше шести місяців, що підтверджується дослідженими у справі доказами, то є законні підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, буде підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 353-355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Середино-Будський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області від 31.12.1999, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області від 18.03.1998, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя О. І. Ситайло