Справа № 182/5066/21
Провадження № 2/0182/2608/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рибакової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 27.09.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач інколи надає, кожного разу різні невеликі грошові суми. Відповідач від першого шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2014 року він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень життя вона одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки як їй відомо, відповідач працює слюсарем-ремонтником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ХОСВОКОМ» та має постійний дохід. Також зазначає, що вона працює фахівцем з публічних закупівель у Нікопольському професійному ліцеї, ніяку іншу матеріальну допомогу на дитину не отримує. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Ухвалою судді від 07.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.30,31).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Копію ухвали судді від 07.09.2021 року отримано позивачем, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою (а.с.35). Копію ухвали судді від 07.09.2021 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його місцем проживання зареєстрованим у встановленому законом порядку (а.с.33). До суду повернувся поштовий конверт, як не вручений за закінченням терміну зберігання (а.с.36).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Від відповідача відзив на позов не надійшов.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.09.2016 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 430 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), який проживає разом з позивачем, що підтверджуються довідкою квартального комітету № 18 від 03.08.2021 року (а.с.9).

З позовної заяви вбачається, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно та в недостатньому розмірі, тому фактично дитина знаходиться на утриманні позивача. Крім того, в позовній заяві позивач зазначила, що відповідач від іншого шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2014 року сплачує аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Згідно ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина.

При визначенні розміру аліментів, керуючись положеннями ст. 182 СК України, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, а також наявність у відповідача інших аліментних зобов`язань, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, проте у меншому розмірі ніж просить позивач. Позивачем не обґрунтовано заявлений нею розмір аліментів, який вона просить стягнути на одну дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитину зобов`язані утримувати обидва батьки. Тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати положенням діючого законодавства.

Позивач, згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору відносно вимог про стягнення аліментів, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,259,263-265,268,354,430, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 180-183,191 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь в особі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Марганець Дніпропетровської області, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 03.08.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншому відмовити.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова