Ухвала

09 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 301/650/20

провадження № 61-8724св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Бисага Т. Ю., Фазикош Г. В., Мацунич М В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 14 липня

2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Іршавського районного суду від 14 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Розірвано договір оренди від 19 липня 2007 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,76 га, що знаходиться на території Вільхівської сільської ради Іршавського району у контурі НОМЕР_1 та має кадастровий номер :06:003:0007.

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути власнику ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,76 га, що знаходиться на території Вільхівської сільської ради Іршавського району у контурі НОМЕР_1 та має кадастровий номер :06:003:0007.

11 квітня 2021 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточненої редакції касаційної скарги, просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Іршавського районного суду Закарпатської області.

19 серпня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Предметом позову в даній справі є вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Згідно з договором оренди землі від 19 липня 2007 року, укладеного між сторонами строком на 49 років, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10 420,43 грн, а розмір орендної плати сторони визначили у розмірі 100,00 грн на рік, що в загальній сумі становить 4 900,00 грн.

При таких обставинах ціна позову, який є предметом розгляду в цій справі, з урахуванням положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України, становить 300,00 грн (100,00 грн х 3), що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 =

227 000,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Таким чином, не може бути предметом перегляду у касаційному порядку постанова Закарпатського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, як така, що постановлена у малозначній справі.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах Леваж Престасьон Сервіс проти Франції від 23 жовтня 1996 року та Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії від 19 грудня 1997 року).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі

№ 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформульовано правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, то у зв`язку з цим касаційне провадження у справі належить закрити.

Вказана правова позиція підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.

Ураховуючи наведене, приймаючи до уваги, що ухвалою Верховного Суду від

30 липня 2021 рокубуло відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на судове рішення, яке ухвалено у малозначній справі, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 260, 389, пунктом 1 частини другої статті 394, частиною другою статті 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 квітня

2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська