СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/29/21
ун. № 759/6629/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві скаргу адвоката Льовочкіної Валерії Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії, рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича,

ВСТАНОВИВ:

у липні 2020 р. до Святошинського районного суду м. Києва звернулася адвокат Льовочкіна В. М. в інтересах ОСОБА_1 із вищезазначеною скаргою.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонько М.М. перебуває виконавчий лист №759/6629/19 виданий 28.10.2019 Святошинським районним судом м. Києва, однак під час виконання вказаного виконавчого листа приватним виконавцем порушено порядок виконання рішення зобов`язального характеру, а саме: не вірно розрахована заборгованість від 11.06.2020, незаконно винесена постанова про опис та арешт майна від 12.06.2020, незаконна постанова про арешт коштів боржника від 15.06.2020, постанова на звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в АТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» від 15.06.2020, незаконна постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в АТ «Універсал Банк» від 15.06.2020, незаконна постанова про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника в АТ «Страхова компанія «Країна» від 15.06.2020, неправомірна бездіяльність щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, на вчинення ним дій, передбачених ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - зняття арешту з майна боржника, виключення відомостей про нього з Єдиного реєстру боржників, скасування інших, вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення та зобов`язання його винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 195-196).

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явился, про слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 194).

Заінтересована особа ПВ виконавчого округу м. Києва Солонько М.М. у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, (а.с. 197-198).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

З`ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.09.2019 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини стягнено з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдова, Флорештського району, село Фрунзени, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 08.04.2019 на час існування інвалідності та в дохід держави судовий збір по справі у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп. (а.с. 49, 50).

28.10.2019 представник позивача отримав виконавчий лист по справі №759/6629/19 (а.с. 54).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.05.2020 скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.09.2019 по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини (а.с. 168, 169).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини задовлено стягнено з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, Флорештського району, село Фрунзени, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 08.04.2019 та в дохід держави судовий збір по справі у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп.

25.06.2020 представником позивача було отримано виконавчий лист по справі №759/6629/19.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.09.2020 рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 скасовано та ухвалено нове, яким позов залишено без задоволення. (а.с. 91-95, том 2).

В подальшому постановою Верховного суду від 24.06.2021 постанову Київського апеляційного суду м. Києва від 17.09.2020 скасовано, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 змінено, зменшено розмір аліментів з 1/2 до 1/3 частини (а.с. 138-143, том 2).

11.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. постановою відкрито виконавче провадження та проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 176-178, том. 2).

12.06.2020 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, транспортний засіб марки BMW модель MS реєстраційний номер НОМЕР_3 . (а.с. 179-182 том 2).

12.06.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника в ТОВ «Інтернет секюріті груп» (а.с. 183-184, том 2).

15.06.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника у банках та інших фінансових установах. (а.с. 185-186, том 2).

15.06.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в ПАТ «Авіокомпанія «Міжнародні авіалінії України», АТ «Універсал Банк», АТ «Страхова компанія «Країна» (а.с. 187-192, том 2).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі- Закон), виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, виконанню підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так згідно ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Проте обставин, які б ускладнювали виконання рішення суду або роблять його неможливим та підстави встановлювати або змінювати спосіб і порядок виконання рішення суду відсутні.

У своїй скарзі, скаржник посилається на те, що приватний виконавець Солонько М.М. вчинив неправомірні дії під час виконавчого провадження.

Проте, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оскарження дій приватного виконавця не зупиняє вчинення виконавчих дій, адже статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження», чітко визначені підстави для зупинення виконавчих дій.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що доводи скаржника, наведені у її скарзі є не обгрунтованими та не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому задоволеню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 77, 447, 451 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

у скарзі адвоката Льовочкіної Валерії Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії, рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська