КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року

Справа 357/4552/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13248/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Кирилюк Г.М.

секретар судового засідання Міщенко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року ( у складі судді Кошель Б.І., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня) про поновлення процесуального строку на подання заяви про зміну підстав позову, залишення без розгляду заяви про зміну підстав позову

в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», мотивуючи тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа №357/15273/18 за позовом ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_2 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно. З вказаного позову вбачається, що ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0015, 17.06.2013 року уклала з ТОВ «Олійникова Слобода» договір оренди землі №б/н, за яким передала в оренду вказану земельну ділянку строком на 10 років. Однак, позивачка зазначає, що наведене не відповідає дійсності, оскільки вказаний договір оренди землі вона не підписувала. А тому, позивачка просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0015 від 17 червня 2013 року №б/н укладений між ТОВ «Олійникова Слобода» та ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 15.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

30.06.2021 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Марценюк Л.А. про зміну підстав позову, яка мотивована тим, що 17 червня 2013 року між ТОВ «Олійникова Слобода» та ОСОБА_2 був нібито укладений договір оренди землі №б/н відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0015, загальною площею 2,2801 га. Однак договір від 17.06.2013 року є недійсним, оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про оренду землі», згідно якого ст. 126 Земельного кодексу України викладено у новій редакції та передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Натомість договір оренди землі від 17.06.2013 року був укладений після 01.01.2013 року, тобто через пів року після змін до спеціального законодавства, що скасовувало реєстрацію договорів оренди землі і в силу вимог п. 37 цього договору не набрав чинності, тому не створює жодних прав та обов`язків для позивача та відповідача, а відповідно є недійсним.

Одночасно, представник позивача просила поновити процесуальний строк для подачі заяви про зміну підстав позову, посилаючись на те, що ОСОБА_2 змінила представника та представник не зміг прибути в підготовче судове засідання з поважних причин та подати заяву про зміну підстав позову.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року в задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни про поновлення процесуального строку на подання заяву про зміну підстав позову, відмовлено.

Заяву представника позивача - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни про зміну підстав позову, залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , відповідно до відмітки суду, 03.08.2021 року звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та постанови нову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає її не обґрунтованою, прийнятою з порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та помилково встановлено відсутність поважних причин пропуску процесуального строку; порушено принцип процесуальної економії цивільного судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують усі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ; порушено право Позивача на справедливий суд.

25 серпня 2021 року ТОВ «Олійникова Слобода» подало відзив на апеляційну скаргу, обґрунтований тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність поважних причин пропуску ОСОБА_2 процесуального строку на подання заяви про зміну підстав позову. Оскільки у представника позивача було достатньо часу для підготовки та подачі заяви про зміну підстав позову, таким чином у суду були відсутні правові підстави продовжити стадію підготовчого провадження.

У судовому засіданні 07.09.2021 року представник позивача ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив ухвалу суду залишити без змін .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає вказаним нормам, що згідно статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 15.05.2020 року позовну заяву про визнання правочину недійсним прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року задоволено клопотання позивача та призначено по справі судову почеркознавчу технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та зупинено провадження у справі.

24.02.2021 року до канцелярії суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшли матеріали цивільної справи №357/4552/20, провадження №2/357/2220/20, без виконання ухвали суду від 07.12.2020 року про призначення судової почеркознавчої технічної експертизи, у зв`язку з відсутністю оплати за проведення експертизи призупинено, та повідомлення експерта Катерини Фандікової Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року провадження у даній справі поновлено.

Ухвалою суду від 20.04.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.06.2021 до суду подано заяву представником позивача - адвоката Марценюк Л.А. про зміну підстав позову.

Як на причину пропуску строку для подання заяви про зміну підстав позову представник позивача посилається на той факт, що відповідно до Договору про надання правової допомоги №35/21 від 15.04.2021 року позивач змінила представника на адвоката Марценюк Л.А. Суд безпідставно не задовольнив клопотання адвоката Марценюк Л.А. про відкладення підготовчого засідання та призначив справу до судового розгляду по суті, внаслідок чого позбавив сторону позивача подати заяву про зміну підстав позову в підготовче судове засідання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для подання заяви про зміну підстав позову, оскільки представником жодним чином не обгрунтовано, які саме обставини перешкоджали подати заяву про зміну підстав позову на стадії підготовчого розгляду .

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

За змістом ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду (частина 5 статті 49 ЦПК України).

Цивільно-процесуальним Кодексом України передбачено право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову. Тому одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо не допускається. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстави позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення процесуальних строків, такі підстави.

Як вбачається з матеріалів справи 15.04.2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Марценюк Л.А. подала до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в судовому засіданні в Київському апеляційному суді у справі № 357/8235/19, надавши докази такої участі. Необхідність відкладення судового засідання також обґрунтовано тим, що лише 15.04.2021 року Позивач змінила представника у справі, у зв`язку з чим, адвокату потрібен час для ознайомлення з матеріалами справи та напрацювання правової позиції захисту.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №35/21 ОСОБА_1 15 квітня 2021 року, взяла на себе зобов`язання надавати правову допомогу ОСОБА_2 у справі №357/4552/20

Підготовче судове засідання по справі №357/4552/20 було призначено на 11 год. 00 хв 20 квітня 2021 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітння 2021 року в задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, відмовлено.

В задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальності Агрокомплекс «Узин» - адвоката Миколюка Миколи Дмитровича про вступ у справу в якості третьої особи на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальності Агрокомплекс «Узин», відмовлено.

Підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, - закрито

Призначено справу до судового розгляду по суті на 03 червня 2021 року о 09:00 год. у залі суду № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (м. Біла Церква, вул. Турчанінова, 7).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 змінила представника 15 квітня 2021 року та враховуючи належні докази, які підтверджують те, що представник позивача перебувала у іншому засіданні та не мала часу ознайомитись з матеріалами справи та дослідити докази, не мала змоги прибути в підготовче судове засідання та подати заяву про зміну підстав позову, суд вважає такі причини поважними, однак суд першої інстанції не надав належної оцінки таким доводам та аргументам, та неправомірно відмовив у поновленні процесуального строку для подачі заяви про зміну підстав позову по справі № 357/4552/20 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Судова колегія критично відноситься до висновку суду першої інстанції щодо відсутності обставини, які можуть бути підставою для поновлення такого строку, що і стало підставою для відмови позивачу у в поновленні строку подання заяви про зміну підстав позову, оскільки в матеріалах справи наявні докази на підтвердження поважності причин пропущення строку для звернення до суду із заявою про про зміну підстав позову.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмова у поновленні процесуального строку призвела до порушення права сторони на справедливий суд та позбавила можливості захисту порушених прав та інтересів.

Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, щоб під час розгляду справи в суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановлені законом засоби з урахуванням строків, визначених нормами процесуального права.

Елементами змісту принципу процесуальної економії судочинства слід вважати:

вимога оперативного розгляду справи;

вимога економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у суді.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що єдиним способом захисту прав та інтересів позивача у даній справі є зміна підстав позову, оскільки первинні аргументи позовної заяви неможливо довести через відсутність експертного висновку, а відповідно відмова у поновленні процесуального строку призвела до позбавлення сторони можливості захисту своїх прав. У разі відмови у поновленні процесуального строку, Позивач буде вимушений залишати позов у справі без розгляду та повторно звертатися із новим позовом, що протирічить принципу процесуальної економії.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів встановила, що постановлена судом ухвала перешкоджає подальшому провадженню, а тому відповідно до вимог статті 379 ЦПК України остання підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до положень статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки питання по суті заявлених вимог не розглядається.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

Г.М. Кирилюк