Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши в порядку позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат - ОСОБА_4 . Після смерті батьків її брат ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем після смерті брата є позивачка. Факт родинних відносин підтверджується документально. Після смерті брата позивачка фактично прийняла спадщину, але у зв`язку із загостренням ситуації в Україні щодо спалаху вірусної хвороби та розпорядженням КМУ про необхідність перебування у дома людям похилого віку, позивачка не мала можливості звернутися своєчасно до нотаріусу та інших установ. У зазначений період вона перебувала на лікуванні вдома, з загостренням хронічних захворювань, про що надає медичні документи. Також вказує, що зазначені обставини поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть підтвердити свідки, які проживають поруч із позивачкою. У лютому 2021 року позивачка звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їй повідомили про відмову у відкритті спадкової справи у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк та не була зареєстрована разом із спадкодавцем. На підставі цього, посилаючись на положення 1270, 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Васильєва Н.В., у судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її присутності за наявними матеріалами та прийняти рішення на розсуд суду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить наявне у справі свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 30.09.1971 року.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є батьками позивачки, з жовтня 1948 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, з урахуванням вказаних письмових доказів, позивачка є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_2 помер, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки ОСОБА_3 померла, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 рідний брат позивачки ОСОБА_4 помер, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .

Згідно з свідоцтвом про поховання ОСОБА_4 , а також договором-замовлення, фіскальними чеками, накладними, позивачка займалась організацією поховання рідного брата та несла всі матеріальні витрати.

Згідно з квитанціями позивачка після смерті брата сплачувала всі відповідні житлово-комунальні послуги, які надходили по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 03.10.1990 року ОСОБА_2 на праві власності належав жилий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з домовою книгою для прописки громадян, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також їх син разом проживали та були зареєстровані в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з листом з Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 07.06.2021 року та наданою на запит суду Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру проінформовано про відсутність за даними Спадкового реєстру заведеної спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 брата позивачки - ОСОБА_4 .

Згідно з листом з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 20.07.2021 року та наданою на запит суду Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру проінформовано про відсутність за даними Спадкового реєстру заведеної спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері позивачки - ОСОБА_3 .

Згідно з листом з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 13.07.2021 року на запит суду проінформовано про наявність в справі нотаріальної контори спадкової справи №796/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивачки - ОСОБА_2 . Одним із осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини, були діти спадкодавця: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Однак свідоцтв про право на спадщину за законом не видавалось.

Згідно з актом №3 про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом, від 08.07.2005 року, направленням на ВТЕК та довідкою МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 2005 року позивачка ОСОБА_1 отримала виробничу травму та безстроково отримала 25% втрати працездатності.

Згідно з показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позивачка доглядала за покійним братом ОСОБА_4 та після смерті займалась організацією поховання та несла всі витрати по похованню та утриманню його майна. Після смерті брата позивачка кілька місяців хворіла на коронавірусну інфекцію та не мала сил та змоги вийти до нотаріальної контори, у зв`язку із цим у побуті їй допомагали вказані сусіди-свідки.

При вирішенні спору суд керується наступними положеннями закону.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка у передбачений законом шестимісячний строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька, а також належним чином не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України.

Проте, вирішуючи питання про наявність поважної причини для пропуску встановленого законом шестимісячного строку, суд виходить із декількох загальновідомих обставин.

Так, згідно з наказом президента України №116/2018 від 30 квітня 2018 року введено дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (додається, для службового користування).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України було введено карантин та встановлено численні обмеження в пересуванні. В подальшому на підставі постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236 карантин був продовжений.

Як вбачається з наявних доказів позивачка була обізнана про смерть рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки займалась організацією його поховання, проте не змогла наприкінці шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини (тобто до 17.01.2021 року) звернутися із відповідною заявою до нотаріальної контори, через те, що кілька місяців хворіла на коронавірусну інфекцію та у зв`язку із введеннями карантинних обмежень для людей похилого віку та забороною відвідувати державні установи, в тому числі державні нотаріальні установи, які працювали у закритому режимі та не приймали громадян, на змогла прибути та подати до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті брата.

Існуючі обставини, які підтверджені письмовими доказами та показами свідків, об`єктивно унеможливили своєчасне звернення позивачкою до нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк для оформлення спадкових прав після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того суд враховує незначний проміжок часу, який був пропущений після спливу шестимісячного строку, та моментом звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені докази, суд вважає доведеним поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в два місяці.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 141, 258- 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 вересня 2021 року.

Суддя: Д.В. Кузнецов