ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 766/8324/21

номер провадження 22-ц/819/1400/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Приходько Л.А.,

секретар Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Боднарчук Інни Олексіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2021 року, постановлену у складі судді Булах Є.М. в цивільній справі № 766/8324/21 за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Боднарчук Інну Олексіївну звернулася до суду з позовом до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила зобов`язати Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зняти арешт з усього майна, який було накладено на підставі постанови 10,13 серпня 2010 року ВДВС Комсомольського РУЮ, реєстраційний номер обтяження:10141418 від 13.08.2010 року.

Позовна заява мотивована тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить на праві приватної спільної сумісної власності Ѕ земельної ділянки, площею 0,0859 га та Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.05.2021 року.

Із вказаної інформаційної довідки вбачається, що на все майно належне ОСОБА_2 наявне обтяження, а саме арешт нерухомого майна, а підставою його виникнення вказано постанова ВДВС Комсомольського районного управління у м. Херсоні від 13.10.2010 року.

Наявне обтяження позбавило позивачку прав у здійснені розпорядженням своїм майном, зважаючи на те, що виконавчі документи щодо неї, як боржника на виконанні не перебувають, просила задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2021 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішення, адвокат

Боднарчук І.О., яка діє від імені ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що справа повинна розглядатися в порядку ст.447,448 ЦПК України, так як, виконавчого провадження, в рамках якого, виконавцем могли б учинятися певні дії, не існує.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

За викладених обставин керуючись приписами ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна повинна розглядатися в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки арешт майна стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби і між сторонами відсутній спір про право власності на майно.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Так, із долучених до позовної заяви документів, зокрема свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 25 травня 2013 року слідує, що заявниця внаслідок укладення шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с. 8); на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.08.2019 року за законом ОСОБА_1 належить на праві приватної сумісної власності Ѕ житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами та Ѕ земельної ділянки площею 0,0859 га, розташованих за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 9,10); відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.05.2021 року все майно ОСОБА_5 перебуває в обтяженні на підставі постанови ВДВС Комсомольського районного управління у м. Херсоні від 13.10.2010 року (а.с. 13-14); згідно відповіді начальника Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні від 28.04.2021 року №25316 виконавчі документи щодо боржника ОСОБА_2 на виконанні відділу станом на 27.04.2021 року не перебувають (а.с. 11);

Звертаючись до суду із позовом, позивач просила зобов`язати відповідача зняти арешт з усього майна, оскільки арешт на майно порушує її права, як власника, захист якого передбачено ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.317,319,321,391 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

З огляду на викладене, зважаючи, що за змістом позову не вбачається спору про право власності на майно, а арешт на нерухоме майна позивачки ОСОБА_5 накладено в рамках виконавчого провадження в якому позивачка є стороною виконавчого провадження боржником, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заява ОСОБА_1 повинна розглядатися в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмова у відкритті провадження у справі, з підстав викладених в ухвалі суду, не позбавляє ОСОБА_1 процесуальної можливості та права на звернення до суду у відповідності до розділу VII ЦПК України, а відтак і не перешкоджає їй доступу до правосуддя у порядку, регламентованому законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував природу спірних правовідносин, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі є безпідставними, оскільки судом першої інстанції ретельно досліджено характер суспільних правовідносин з приводу яких ОСОБА_1 звернулася до суду та надано їм належну правову оцінку.

Твердження адвоката про те, що між заявницею та державною виконавчою службою існує спір про право є неприйнятними, оскільки ця обставина суперечить змісту позовної заяви ОСОБА_1 , з якої вбачається відсутність, як спору про право на майно, так і вимоги про визнання права власності на нього за позивачкою, в той час як вимоги та доводи заяви, стосуються лише зняття арешту з майна.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2021 року у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Повний текст постанови складено 13.09.2021 р.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Боднарчук Інни Олексіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: Н.В. Орловська

Л.А.Приходько