Справа № 466/3033/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 серпня 2021 року м. Львів

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом адвоката Солдатенка Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з учавстю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

у с т а н о в и в:

08 квітня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява адвоката Солдатенка Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з учавстю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Адвокат Солдатенко А. В. зазначив, що позивач ОСОБА_2 є одноособовою власницею квартири АДРЕСА_1 .

У зв`язку із погіршенням стану здоров`я вона вирішила продати вказану квартиру. Однак у спірній квартирі зареєстрований її син ОСОБА_3 , який впродовж останніх десять років не користується квартирою, та як їй відомо, виїхав за кордон.

Тривалість та безперервність відсутності останнього за зареєстрованим місцем проживання можуть підтвердити свідки, найближчі сусіди, яким ці обставини відомі та відповідні акти, складені ЛКП «Варшавське-407».

На підставі викладеного, адвокат Солдатенко А. В., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втрати право користування житловим приміщенням

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_3 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

Третьою особою ОСОБА_4 пояснення щодо позову надано не було, 25.06.2021 на адресу суду його представником подано заяву, у якій позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, просив такі задовольнити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Солдатенко А. В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням про його виклик, яке розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, на адресу судуд подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступне.

Згідно Договору дарування 1/2 ідеальної частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вигнанською Ю. Я. та зареєстрованому у реєстрі за № 1856, позивачу ОСОБА_2 передано безоплатно ОСОБА_5 у власність 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 (а. с. 4).

Вказана частка квартири належала дарувальнику ОСОБА_5 на праві приватної власності, що стверджується Свідоцтвом серії НОМЕР_1 про право власності на квартиру, виданого 19.02.2004 ШРА ЛМР, згідно з розпорядженням ШРА № 156 від 19.02.2004, яка зареєстрована Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 16.04.2004, та Договором про визначення ідеальних часток у квартирі, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вигнанською Ю. Я. 23.10.2008 за реєстровим № 1748. Дана квартира зареєстрована Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, про що в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно зроблено запис за реєстраційним № 5508912.

Згідно Договору № 25 про намір укласти угоду від 09.03.2021, власник квартири ОСОБА_2 на набувач ОСОБА_4 зобов`язуються в майбутньому укласти і нотаріально посвідчити договір відчуження, згідно якого власник передає набувачу у власність квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 6).

Згідно актів від 02.02.11.2021, 16.03.2021, затверджених директором ЛКП «Варшавське-407», відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований, але фактично не проживає (а. с. 9, 10).

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, відповідач не знявся з реєстрації, а тому у разі будь-яких обмежень у здійснені права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Законодавство, що застосоване судом при розгляді спірних правовідносин.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:

1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою;

2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;

3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;

4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків;

5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;

6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому;

7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відомості про зняття з реєстрації вносяться до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач ОСОБА_3 понад 6 (шість) місяців не проживає без поважних причин у квартирі АДРЕСА_1 та не несе витрат на її утримання, тому суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 64, 71, 72, 150 ЖК України, ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП - суду невідомий, судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - суду невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2021 року.

Суддя П. Т. Едер