ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її баби ОСОБА_4 відкрилась спадщина наземельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3003 га на території Мотовилівсько-Слобідської сільської ради, на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування даного житлового будинку.

Згідно першого заповіту від 11.03.2016 ОСОБА_4 заповіла будинок своїй онуці ОСОБА_1 , позивачці по справі. Згідно другого заповіту ОСОБА_4 заповіла земельну ділянку (пай) площею 4,3003 га своїм дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , відповідачам по справі. 20 серпня 2019 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі на житловий будинок. 23 травня 2019 року відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 на земельну частку (пай) в рівних частках. Однак, земельна ділянка площею 0,2500 га, на якій знаходиться житловий будинок по АДРЕСА_1 , позивачкою успадкована не була, в зв`язку з не охваченням її заповітом. При зверненні позивача до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на дану змельну ділянку, їй було відмовлено, так як спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, тобто відповідачі по справі. У зв`язку з вище викладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 20 серпня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

В підготовче засідання представник позивача - адвокат Махлай О.В. не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, через канцелярію суду надали письмові заяви, в яких зазначили, що позов визнають та просять розглядати справу без їх участі.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Мотовилівськослобідської сільської ради Фастівського району Київській області, серія НОМЕР_1 /а.с.15/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на:

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3003 га на території Мотовилівсько-Слобідської сільської ради, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №248310 (а.с.7-8).

-житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав їй на підставі Свідоцтва про право власності виданого Мотслобідською сільською радою 09.10.1989, згідно Рішення виконкому Фастівської районної ради №125 від 11.07.1989 (а.с.6).

-земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯМ №400488 (а.с.9).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

11 березня 2016 року ОСОБА_4 було складено заповіт на ім`я онуки ОСОБА_1 , яким вона заповіла останній житловий будинок з по господарськими спорудами АДРЕСА_1 (а.с.10).

Також, 11 березня 2016 року ОСОБА_4 було складено заповіт на ім`я свої дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яким вона заповіла в рівних частинах земельну ділянку (пай) площею 4,3003 га, розташовану на території Мотовилівсько-Слобідської сільської ради (а.с.11).

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Також, відповідно до чатини 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Сторони по справі у встановлений законом шестимісячний термін звернулися до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

20 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

23 травня 2019 року відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 отримали Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на земельну ділянку площею 4,3003 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: :016001:0053, розташований на території Мотовилівськослобідської сільської ради Фастівського району Київської області (а.с.20).

Успадкований позивачем за заповітом будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельні ділянці площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер::01:002:0221, яка належала ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі Рішення Мотовилівськослобідської сільської ради №14-06-6 від 12.03.2011 року, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка не була охвачена заповітом, в зв`язку з чим позивач звернулась до державного нотаріуса Фастівської районної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку.

Постановою державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори від 23 липня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, цільове призначення -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на вказану земельну ділянку є спадкоємці за законом першої черги, діти померлої ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.21).

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як діти спадкодавця, мають першочергове право на спадкування земельної ділянки 0,2500 гектарів, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але вони не претендують на дану земельну ділянку, про що подали відповідні заяви про визнання ними позову. Дані факти перевірені витребуваною судом із Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області спадкової справи №98/2019 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його не дійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 392, 1218, 1268,1270 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки - :01:002:0221, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення після смерті баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХІII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська