Провадження № 2/686/1783/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Дзюбі В.В., за участю прокурора - Кушніра Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки,-

встановив:

29 травня 2020 року заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2017 №22-23109-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Рідкодубської сільської ради Хмельницького району (кадастровий номер :04:018:0002) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 11.05.2017 №22-8768-СГ, зміненого наказом від 30.06.2017 №22-13824-СГ).

На підставі зазначеного наказу, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицою Л.М., 15.12.2017 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 02.01.2018 №1, ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0002 продав ОСОБА_3 .

В свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2018 №2201, ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0002 продав ОСОБА_2 .

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером :04:018:0002 площею 2 га продовжує перебувати у власності ОСОБА_2 .

Вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2017 №22-23109-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з наступних підстав.

Водночас, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.05.2016 №22-11016-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 13.07.2016) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:007:0030) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0002 (наказ від 11.12.2017 №22-23109-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 06.05.2016 №22-11016-СГ).

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.116, 118, 121 ЗК України, ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою суду 05 червня 2020 року відкрито загальне провадження та призначено справу у підготовче засідання на 03 вересня 2020 р.

03 липня 2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги та в задоволені позову просить відмовити.

11 серпня 2020 року Хмельницька місцева прокуратура направила на адресу суду відповідь на відзив.

Ухвалою суду 10 лютого 2021 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 07 квітня 2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав наведених у позові.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій областів судове засідання не з`явилась проте, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Заслухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2017 №22-23109-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Рідкодубської сільської ради Хмельницького району (кадастровий номер :04:018:0002) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 11.05.2017 №22-8768-СГ, зміненого наказом від 30.06.2017 №22-13824-СГ) та приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицою Л.М., 15.12.2017 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 02.01.2018 №1, ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0002 продав ОСОБА_3 , який в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2018 №2201 відчужив ОСОБА_2 .

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:018:0002 площею 2 га продовжує перебувати у власності ОСОБА_2 , що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Публічної кадастрової карти України.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.05.2016 №22-11016-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 13.07.2016) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:007:0030) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Суд вважає, що зазначені обставини підтверджують,що ОСОБА_1 на час отримання земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0002 (наказ від 11.12.2017 №22-23109-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 06.05.2016 №22-11016-СГ).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

За таких обставин, реалізація повноважень Головного управління має здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (понад норми приватизації, встановлені Земельним кодексом України).

При цьому, згідно ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.116, 118, 121 ЗК України ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд приходить до висновку, що земельна ділянка загальною площею 2 га з кадастровим номером :04:018:0002, що знаходиться за межами населених пунктів Рідкодубської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності, внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання.

Крім цього, ОСОБА_1 , при зверненні до зазначеного органу влади не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизації земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбали вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Згідно із п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України. У зв`язку із цим, коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

В п. 38,39 постанови Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №916/3727/15 вказано, що за змістом статей 387, 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися вказаним майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння.

Враховуючи викладене суд вважає, що зазначений наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2017 №22-23109-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка площею 2 га (кадастровий номер :04:018:0002), що знаходиться за межами населених пунктів Рідкодубської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Зважаючи на викладене суд вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області перевищило надані законом повноваження при прийнятті оскаржуваного рішення та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, внаслідок чого порушено інтереси держави .

Враховуючи, що судом встановлено підстави для визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2017 №22-23109-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :04:018:0002) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташованих за межами населених пунктів Рідкодубської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, що є похідним для задоволення позовних вимог і вчастині витребування у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області спірної земельної ділянки тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки - задоволити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2017 №22-23109-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :04:018:0002) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів Рідкодубської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:018:0002), що розташована за межами населених пунктів Рідкодубської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь прокуратури Хмельницької області (Код , ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) рівними частинами судовий збір у розмірі 4204 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин