Справа № 465/220/21
УХВАЛА

07 вересня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді Галайко Н. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного Сергія Юрійовича у цивільній справі № 465/220/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до держави в особі Державної казначейської служби України, треті особи - Вища рада правосуддя, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею в процесі здійснення правосуддя,

встановив:

10.08.2021 року від позивача у справі ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного С. Ю. у цивільній справі № 465/220/21.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Колодяжного С. Ю. у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до держави в особі Державної казначейської служби України, треті особи - Вища рада правосуддя, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею в процесі здійснення правосуддя, - визнано необґрунтованою. Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Колодяжного С. Ю. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, іншому судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями - головуючим суддею по розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного С. Ю. у цивільній справі № 465/220/21, визначено суддю Залізничного районного суду м. Львова - Галайко Н. М.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Вивчивши та оглянувши матеріали цивільної справи № 465/220/21, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із змісту ч. 3 ст. 39 ЦПК України вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Як встановлено судом, підставою для відводу судді Колодяжного С. Ю. стала суб`єктивна думка заявника щодо заінтересованості судді, порушення вимог ЦПК України, виходу за межі делегованих повноважень (зокрема під час розгляду клопотання позивачів щодо законності допуску до участі у розгляді справи № 465/220/21 представника третьої особи ВРП - Цуцкірідзе І. Л.), однак жодних доказів на підтвердження сумнівів заявника суду не надано, а тому такі покликання не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими. Заява про відвід не обґрунтована жодними доказами, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені нормами ЦПК України, не містить належних обґрунтувань та мотивів відводу.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що вказані у заяві про відвід судді Колодяжного С. Ю. припущення не ґрунтуються на вимогах ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості та необ`єктивності судді Колодяжного С. Ю., оскільки наведені заявником доводи зводяться по суті до незгоди з процесуальними діями судді та дані мотиви не можуть бути підставою для відводу, відтак у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Колодяжного С. Ю. у справі № 465/220/21 слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного Сергія Юрійовича у цивільній справі № 465/220/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до держави в особі Державної казначейської служби України, треті особи - Вища рада правосуддя, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею в процесі здійснення правосуддя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/ Н. М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: