Ухвала

09 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 199/3583/20

провадження № 61-14102ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про відшкодування моральної шкоди, визнання права, заборону вчинення певних дій, стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», в якому просив: відшкодувати йому моральну шкоду,

завдану внаслідок неправомірних дій та бездіяльності відповідача, у розмірі визначеному судом на свій розсуд; визнати його право не сплачувати гроші за вимогами відповідача за ненадані послуги з 30 вересня 2019 року

і до моменту відновлення ним газопостачання до квартири, де проживає позивач; заборонити відповідачу нараховувати йому плату за ненадані послуги з газопостачання до моменту виконання ним рішення суду

від 19 грудня 2019 року у справі № 199/8614/19; зобов`язати відповідача сплатити позивачу неустойку за період з 30 серпня 2019 року і на момент ухвалення рішення суду за цим позовом, яка на момент подачі позову складає 1 520, 75 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду, від 22 липня 2021 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій

просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального

та порушення норм процесуального права вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 199/568/17 і постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц

та від 26 травня 2021 року у справі № 391/35/19 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України).

Заявник вказує також на відсутність висновку Верховного Суду щодо

питання застосування норм права у подібних правовідносинах

(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) та порушення судами

норм процесуального права, що призвело до розгляду справи у спрощеному провадженні та унеможливило встановлення фактичних обставин,

які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання заявника на необхідність відступлення від постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень.

Частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2021 року подана

у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням

вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить

підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про відшкодування моральної шкоди, визнання права, заборону вчинення певних дій, стягнення неустойки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2021 року.

Витребувати із Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровськавищезазначену цивільну справу № 199/3583/20.

Надіслати відповідачу копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 27 вересня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович