Справа № 717/59/21
Провадження № 2/724/287/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Татарчук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович про визнання договору дарування квартири недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

17.03.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла справа згідно розпорядження Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 березня 2021 року щодо визначення підсудності цивільну справу № 717/59/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович про визнання договору дарування квартири недійсним, передано на розгляд до Хотинського районного суду Чернівецької області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 06 травня 1995 року по 17 грудня 2014 року.

14 жовтня 2006 року позивачкою було придбано за власні кошти квартиру АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 65,50 кв.м., в тому числі житловою площею 34,50 кв.м.

Вказує, що дану квартиру було придбано під час окремого проживання ( період з 01 січня 2004 року до розірвання шлюбу) та припинення шлюбних відносин (період з 01 вересня 2000 року до розірвання шлюбу), що було встановлено Хотинським судом Чернівецької області ( рішенням від 25 лютого 2020 року у справі №717/1435/19) та залишено без змін Чернівецьким апеляційним судом ( постанова від 06 липня 2020 року у справі №717/1435/19).

24.09.2019 року позивачем зареєстровано вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 164886986.

На підставі рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області у справі №717/660/19 від 09.12.2019 року ОСОБА_2 24.04.2020 року зареєстрував право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 ( інформаційна довідка № 209987010 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). ОСОБА_2 , було здійснено перехід права власності на 1/2 вказаної спірної квартири від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 шляхом укладання договору дарування квартири АДРЕСА_1 (інформаційна довідка №238890520 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно правочин було укладено 24.06.2020 року та повірено приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович.

Зазначає, що укладення договору дарування та перехід права власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 24.06.2020 року здійснено відповідачем під час апеляційного перегляду рішення Хотинського районного суду Чернівецької області у справі № 717/1435/19, що набрало законної сили 06.07.2020 року про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вказує, що відповідачі мали на меті не реальне настання правових наслідків договору дарування, а уклали договір дарування з метою унеможливити виконання рішення суду у випадку визнання при ватною власністю за ОСОБА_1 спірної квартири.

Вважає, що вищевказаний договір дарування квартири не є дійсним, станом на 11.01.2021 року з моменту набуття права власності на 1/2 квартиру 24.06.2021 року ОСОБА_3 в квартирі не проживає та комунальні платежі не сплачує.

Зазначає, що іншим способом, ніж звернення до суду з даним позовом, не має можливості захистити права.

Враховуючи вище викладене, позивач просить визнати не дійсним договір дарування квартири від 24.06.2020 року АДРЕСА_1 , який був повірений приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович, витрибувати в нотаріуса завірену копію договору дарування, та з метою забезпечення позову про визнання договору дарування недійсним,оскільки, відповідачами порушено право приватної власності позивачки на нерухоме майно та не виключене намагання вчинення будь-яких інших правочинів по відчуження даного об`єкту нерухомого майна, просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву в якому з даним позовом не погоджуються, позовні вимоги не визнають у зв`язку з наступним: Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2019 року залишеним в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року та постановою Верховного Суду від 25 вересня 2020 року було відмовлено ОСОБА_1 у визнанні за нею права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку вищевказаної квартири.

На підставі вказаного судового рішення, 24 квітня 2020 року ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на свою частку квартири.

24 червня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування частки квартири, який був посвідчений в Кельменецькому районному нотаріальному округу Чернівецької області Сєйдалієвим Денисом Сєйтмеметовичем та зареєстрованим в реєстрі за № 458 серія НОІ 657331.

Відтак, ОСОБА_2 будучи власником 1/2 частки квартири, на свій власний розсуд розпорядився майном шляхом його передачі в дар їх єдиною з позивачкою сином ОСОБА_3 . Однак на думку позивачки договір дарування частки будинку є фіктивним та укладений з метою унеможливлення виконання рішення суду у випадку визнання за позивачкою права особистої приватної власності.

Відповідач, вважає що вказані доводи позивачки є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

На момент укладання між відповідачем договору дарування 24.06.220 року не існувало жодного рішення суду, яке набрало законної сили та яке б підлягало виконанню, що унеможливлює укладання між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 оспорюваного правочину, на момент укладання оспорюваного правочину, ні на даний момент ОСОБА_2 не мав жодних зобов`язань ні перед позивачкою, ні перед третіми сторонами.

Обидві сторони договору дарування в повні мірі виконали дії на виконання правочину ОСОБА_2 передав належне йому майно, а ОСОБА_3 прийняв в дар майно за договором дарування та зареєстрував за собою право власності на нього.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивачка не є стороною оспорюваних правочинів та не є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, оскільки передана договором дарування частка квартири не може перебувати у власності позивачки ОСОБА_1 оскільки рішенням судів першої та апеляційної, касаційної інстанції по справі № 717/660/19 відмовлено позивачці у визнанні за нею права особистої приватної власності на квартиру визнано за відповідачем ОСОБА_2 1/2 права власності на спірну квартиру.

Враховуючи вищевикладене просить відмовити ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович про визнання договору дарування квартири недійсним та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати.

Приватний нотаріус Кельменецького районного нотаріального округу Сєдалієв Д.С. подав до суду пояснення по справі №717/59/21 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, в якому зазначив, що питання дійсності чи недійсності договору може вирішуватися після прийняття остаточного рішення по справі №717/660/19. Якщо припустити, що якщо позивачу ОСОБА_1 буде відмовлено в задоволені її позовних вимог по справі №717/660/19, то вона в такому випадку буде не тим суб`єктом по справі №717/660/21, що може висувати відповідну вимогу, у зв`язку з тим що її право не було порушено при вчиненні оспорюваного договору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача Максимчук А.В. в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомила.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідачів ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі відповідачів та їх представника, просить відмовити у задоволені позову, зазначає докази щодо понесених витрат на правову допомогу надасть протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі.

Третя особа приватний нотаріус Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані, суперечать законодавству, та не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 14.10.2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 65,50 кв.м., в тому числі житловою площею 34,50 кв.м. відповідно до копії договору купівлі продажу квартири від 14.06.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу Лакустою В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3179.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2014 року № 717/1937/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2020 року № 717/1435/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів. Позов ОСОБА_1 задоволено частково та було встановлено факт окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 січня 2004 року до розірвання шлюбу 30 грудня 2014 року. Встановлено факт фактичного припинення шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 вересня 2000 року до розірвання шлюбу 30 грудня 2014 року. В інших частині відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2020 року № 717/1435/19 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2020 року залишити без змін.

Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.04.2019 року № 164886986 квартира АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 67,1 кв.м., в тому числі житловою площею 44,2 кв.м. власник ОСОБА_1 , дата та час державної реєстрації 22.04.2019 року, підстави виникнення право власності дублікат договору купівлі - продажу квартири, серія та номер реєстровий № 934 виданий 22.04.2019 року приватним нотаріусом Лакустою В.І. Кельменецького районного нотаріального округу.

Відповідно копії інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 67,1 кв.м., в тому числі житловою площею 44,2 кв.м., реєстрація від 24.04.2020 року зареєстрований на підставі рішення серія та номер № 717/660/19 видане 09.12.2019 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області, форма власності: спільна частка розмір 1/2 частки за ОСОБА_2 , державний реєстратор дворічне Сергій Васильович Кельменецька районна державна адміністрація, Чернівецької області та реєстрація від 20.04.2019 року 1/2 часту спільної власності за ОСОБА_1 , державний реєстратор приватним нотаріусом Лакуста В.І. Кельменецького районного нотаріального округу, підстава договір купівлі - продажу квартири серія та номер № 934 виданий 22.04.2019 року.

Встановлено, що відповідно до копії договору дарування частки квартири від 24.06.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому ОСОБА_2 передав у власність (подарував) 1/2 частку не залишивши за собою нічого, а ОСОБА_3 прийняв безоплатно у власність (дар) ? частку квартиру АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 67,1 кв.м., в тому числі житловою площею 44,2 кв.м. який був зареєстрований приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денисом Сєйтмеметовичем та зареєстрований в реєстрі за № 458.

Встановлено, що відповідно до копії довідки виданої Кельменецькою селищною радою, Дністровського району Чернівецької області в квартирі за АДРЕСА_1 малолітні та неповнолітні діти, недієздатні та обмежено дієздатні особи не зареєстровані і не проживають. Право власності на будинок не мають.

Відповідно до рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09.12.2019 року № 717/660/19 в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання приватної власністю позивача ОСОБА_1 квартири за АДРЕСА_1 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повністю та визнано за ним право власності 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 67,1 кв.м., в тому числі житловою площею 44,2 кв.м.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року № 717/660/19 апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення. Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2019 без змін.

Постановою Верховного Суду Першої судової палата Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2020 року справа №717/660/19 постановлено, що касаційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Максимчук Анжели Вікторівни залишити без задоволення. Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року залишити без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками їхнього сина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва серія НОМЕР_1 .

Суд встановивши та вивчивши всі обставини та матеріали справи приходить до наступного висновку.

Статтею 717 ЦК України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами ст. ст. 626, 627 ЦК України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас, за змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що судам відповідно до статті 215ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225ЦК України тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, за змістом статей 203, 217 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Верховний Суд у Постанові від 25.02.2019 року по справі № 750/1606/17 дійшов правового висновку, що особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на обман або помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ці обставини дійсно мають істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірному будинку після укладення договору дарування. Лише у разі встановлення цих обставин норми статей 203 та 717 ЦК України у сукупності вважаються правильно застосованими.

Аналогічні правові висновки міститься й у постановах Верховного Суду України від 18.06.14р. № 6-69цс14; від 21.10.15р. № 6-202цс15; від 02.12.15р. № 6-2087цс15; від 16.03.16р. № 6-93цс16; від 27.04.16 року у справі № 6-372цс16; від 13.03.2019р. № 556/1939/15-ц.

Відповідно до змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до змісту ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Позивачем та його представником не надано жодних доказів щодо визнання фіктивним правочин, представник стверджує в позовні заві, що відповідачі мали на меті не реальне настання правових наслідків договору дарування, тому уклали договір дарування з метою унеможливлення виконання рішення суду у випадку визнання приватної власності за ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ч.3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено суду всі наявні обставини, сукупність яких є підставою для визнання договорів дарування недійсними з моменту його укладення, оскільки як встановлено судом на момент укладення договору за ОСОБА_2 було визнано 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09.12.2019 року № 717/660/19, 2 4 квітня 2020 року ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на свою 1/2 частку квартири у встановлений законом порядку, а так став власником своєї части.

Відповідно до змісту ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім того, судом встановлено, що після підписання договору дарування частки квартири, відбулася передача предмету договору, ОСОБА_2 передав безоплатно у власність (подарував) 1/2 часту квартири, а ОСОБА_3 прийняв безоплатно у власність (в дар) 1/2 частку квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович про визнання договору дарування квартири недійсним - відмовити.

Відповідно до п.2 ч.2.ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат між сторонами

інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача;

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 11,13, 202, 203, 215, 217,234,317, 319,328,626,627, 717 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77, 78, 80,81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сєйдалієв Денис Сєйтмеметович про визнання договору дарування квартири недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.09.2021року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв