УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та дружину, визначення місця проживання дитини

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом за змістом якого просить:

- розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 207 травня 2017 року у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від усіх доходів щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дружини у розмірі ј частки від усіх доходів щомісячно з дати звернення до суду та до досягнення дитиною 3 річного віку;

- визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_1 .

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Загальні вимоги до позовної заяви містяться у ст. 175 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування.

За приписами ч.3 ст 175 ЦПК України позовна заява має містити:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3);

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п.4);

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5);

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6 );

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7);

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8);

Однак, подана позивачем позовна не відповідає приписам пп 3-8 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Так, позивач вспереч п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не заначив ціни позову.

Суд звертає увагу позивача, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що всупереч вимог п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК обраний позивачем спосіб захисту є не конкретизований.

Так, з прохальної частини позову убачається, що ОСОБА_1 ставить вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей .

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд звертає увагу позивача, що саме позивач у силу принципу диспозитивності належить визначитись та чітко зазначити свої позовні вимоги.

Крім того, позивач на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення аліментів всупереч ст. 181 СК України та ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додала доказів того, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із позивачем та відповідно перебуває на її утриманні.

Серед іншого позовна заява також містить вимогу про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з ОСОБА_1 . Однак, за змістом позовна заява не містить обґрунтування даної заявленої вимоги та не зазначено про докази на підтвердження заявленої такої вимоги, що суперечить п. 4,5 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до п.5 ст. 19 ст. СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем не надано докази на підтвердження заявлених позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, а саме: докази про наявність та/або відсутність у позивача житла на праві приватної власності; акт обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивача та відповідача, який складений представниками відповідної служби у справах дітей районної адміністрації; безпосередньо звернення позивача до відповідної служби у справах дітей районної адміністрації з вимогою надати висновок про визначення місця проживання дітей з одним із батьків, як це передбачено ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України, інші документи, які характеризують особи сторін по справі (характеристики з місця роботи та місця проживання), довідки про майновий стан сторін (довідку про розмір заробітної плати за останні 6 місяців тощо).

Позивач не виклав обставини про те, що місце проживання дитини не встановлено за згодою подружжя, тому що в позові тільки просить визначити місце проживання дитини з нею. Немає посилання на докази цього (спору між батьками), в тому числі: чому вона не зверталась до служби у справах дітей в порядку передбаченому п.72 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року зі змінами «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». Тому як надалі в суді для розгляду цих позовних вимог необхідно отримати висновок органу опіки і піклування з цього питання, який не буде зроблено без звернення до цієї служби. Якщо спору відносно місця проживання дитини між сторонами немає, то чому позивачка вимагає встановити його в судовому порядку. А в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) вказано, що «Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло».

Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює його права відносно місця проживання дитини. Не роз`яснено в чому саме спір між позивачем і відповідачем в цій частині Не вказано на спосіб захисту свого порушеного права, який він просить визначити у рішенні.Не роз`яснено чому до справи не залучено третьою особою орган опіки і піклування.

Також, в позові позивач зазначає, що «…добровільно Відповідач розривати шлюб не бажає.., Відповідач офіційно працює, має високий дохід позивач не працює… проживають разом у квартирі що належить матері позивача……» однак не зазначає доказів на підтвердження вказаних обставин.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає приписам ст. 175 ЦПК України.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту позову є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позову не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись статями 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та дружину, визначення місця проживання дитини

- залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Я. Роїк