Справа № 395/348/21 Провадження № 2/395/219/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Орендовського В.А.,

при секретарі - Піддубній Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення орендної плати.

У позовній заяві позивач зазначив, що 16 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди легкового автомобіля (далі - Договір), за умовами якого позивач передав в тимчасове платне користування відповідачу автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 124. Автомобіль належить на праві приватної власності третій особі - ОСОБА_3 . Фактичне передання автомобіля в користування відповідача підтверджується актом прийому-передачі автомобіля від 16 квітня 2016 року. Відповідно до пункту 2.1. Договору, останній укладений строком на 2 роки з 16.04.2016 р. до 16.04.2018 р. Згідно з пунктом 3.1. Договору плата за користування об`єктом оренди становить 48 000 грн., які відповідач зобов`язується виплачувати готівкою позивачу щомісячно рівними частинами, тобто по 2 000 грн. щомісячно, але не пізніш п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим. Протягом дії договору відповідач здійснив лише одну проплату, а саме 30.04.2016 року перерахував позивачу 3000 грн. Станом на день подачі позовної заяви відповідач не сплатив 45000 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача: 45000 грн. боргу; 3 % річних за користування грошовими коштами, що складає 4020,41 грн.; інфляційні збитки, що складає 7599,09 грн.; судовий збір.

Відповідач подав до суду відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позов є необґрунтований так як Договір нотаріально не посвідчений і як наслідок є нікчемним.

Позивач, який повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, при цьому від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач, повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа, повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за таких підстав.

Судом встановлено, що згідно фотокопії договору оренди легкового автомобіля від 16 квітня 2016 року, сторонами якого є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 ,останні домовилися про передачу позивачем відповідачу строком на 2 роки з 16.04.2016 р. до 16.04.2018 р., тобто у тимчасове користування автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 124 на платній основі (а.с.7-9). Таким чином, сторони мали намір вчинення письмового двостороннього правочину.

Згідно ст.203 ч.4 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 209 ч.1, 2 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно до ст. 215 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно до ст.216 ч. 1, 4 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Вимогами ч.1 ст.798 ЦК України передбачено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до ст.799 ч.1, 2 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Враховуючи, що за умовами договору оренди (найму) легкового автомобіля від 16 квітня 2016 року, на який позивач посилається у своєму позові, сторонами вказаного договору є фізичні особи, а тому згідно ст.799 ч.2 ЦК України такий договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Позивач не надав суду доказів про те, що договір оренди (найму) легкового автомобіля від 16 квітня 2016 року нотаріально посвідчений, що з урахуванням наведених вище норм ЦК України свідчить про те, що такий двосторонній договір є нікчемним і відповідно визнання такого правочину недійсним судом не вимагається згідно чинного законодавства.

Суд встановив, що договір оренди (найму) легкового автомобіля від 16 квітня 2016 року є нікчемним, а тому він не створює юридичних наслідків для сторін такого договору, у зв`язку з наведеним позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів в судовому порядку що його права порушенні відповідачем.

Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати у виді судового збору позивачу не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення орендної плати- відмовити.

Судові витрати по справі у виді судового збору покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне рішення виготовлено 08 вересня 2021 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський