Провадження №: 2/755/6900/21
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

"08" вересня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгенівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 20.08.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгенівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яка була передана у провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з заявленими вимогами позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3042, вчинений 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у загальній сум 668 733,67 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За замістом позовної заяви убачається, що предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи своє звернення до Дніпровського районного суду м. Києва позивач посилається на приписи ч. 12 ст. 28 ЦПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки він, як тимчасово переміщена особа, проживає у Дніпровському районі м. Києва, а приватний виконавець направила йому рекомендований лист із документами виконавчого провадження на адресу: АДРЕСА_1 (до вимоги).

Згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Як убачається з матеріалів заяви, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. перебуває виконавче провадження № 66120190 від 19.07.2021, боржником у якому є ОСОБА_1 , а стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал». У постанові зазначається наступна адреса боржника: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 26.07.2021 № 3004- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 має фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_3 .

Даних про місцезнаходження майна позивача, на яке може бути звернене стягнення в межах виконавчого провадження, матеріали справи не містять.

При цьому, згідно інформації щодо реєстрації місця проживання особи за даними ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» від 31.08.2021 ОСОБА_1 по м. Києву зареєстрованим не значиться.

Виходячи із того, що винесення приватним виконавцем постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника жодним чином не свідчить про безпосереднє вчинення виконавчих дій на території Дніпровського району м. Києва, що є територіальною юрисдикцією Дніпровського районного суду м. Києва, та за відсутності доказів наявності у Дніпровському районі м. Києва майна боржника, на яке може бути звернене стягнення в межах виконавчого провадження, враховуючи предмет та підстави майбутнього позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а Дніпровському районному суду м. Києва дана позовна заява як за правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, так і за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України територіально не підсудна, що позбавляє Дніпровський районний суд м. Києва права прийняти дану справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності, а спори між судами про підсудність, в силу ч. 1 ст. 32 ЦПК України, не допускаються, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила загальної підсудності.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу місцезнаходження відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» - 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-б. Дана адреса місцезнаходження відповідача вказана й в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що відноситься до адміністративної території Шевченківського району м. Києва.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи та враховуючи, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса не є місцезнаходження офісу приватного виконавця, а доказів щодо знаходження майна заявника у Дніпровському районі м. Києва матеріали заяви не містять, та беручи до уваги місцезнаходження відповідача, суддя доходить висновку про наявність визначених законом підстав для передачі вказаної цивільної справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгенівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- передати за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва (03057, вул. Дегтярівська, 31-А, м. Київ).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: