Справа № 308/6785/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2021 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Тимко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Хваста Мар`яна Михайлівна, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 02 грудня 2020 року він звернувся до Приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Хвасти М.М. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті його матері ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі 66862924).
Однак нотаріус, 13 травня 2021 року винесла постанову, якою відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки з тих підстав, що ОСОБА_1 надав правовстановлюючі документи на житловий будинок і земельні ділянки, з яких неможливо встановити належність нерухомого майна на праві власності померлій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надав документів, які б підтверджували родинні стосунки із своєю матір`ю ОСОБА_2 .
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримує повністю, просить задовольнити.
Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М. у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Однак, від 17.06.2021року ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи у її відсутності .
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Як зазначено у пунктах 1, 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ужгороді померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.09.2021 року виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області України.
Після її смерті, як зазначає заявник, відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Хвасти М.М. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті його матері ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі 66862924).
Згідно постанови приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Хвасти М.М. від 13 травня 2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки, з тих підстав, що ОСОБА_1 надав правовстановлюючі документи на житловий будинок і земельні ділянки, з яких неможливо встановити належність нерухомого майна на праві власності померлій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надав документів, які б підтверджували родинні стосунки із своєю матір`ю ОСОБА_2 .
Так, з долучених до матеріалів справи доказів, зокрема довідки Холмківської сільської ради № 4402 від 12 листопада 2020 року слідує, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (що збігається із зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_1 ) і разом з нею у будинку, серед інших осіб, зазначений син ОСОБА_1 , 1960 року народження.
Згідно повторного Свідоцтва про одруження № НОМЕР_2 від 11 липня 1966 року, заповненого російською мовою, громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклала шлюб 18 вересня 1958 року з громадянином ОСОБА_1 і прийняла прізвище ОСОБА_5 (у російській транскрипції).
Згідно повторного Свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 23 грудня 1976 року, виданого Холмківською сільською радою Ужгородського району, у російській транскрипції його прізвище зазначено як ОСОБА_5 , батько зазначений як ОСОБА_1 , а мати як ОСОБА_2 .
Згідно військового квитка заявника ОСОБА_1 НОМЕР_4 від 25 жовтня 1978 року, виданого Ужгородським міським військовим комісаріатом його прізвище вже зазначено як ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.
Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Таким чином, наведене дає підстави суду вважати, що вказані розбіжності у написанні прізвища, ім`я та по батькові заявника та померлої ОСОБА_2 є наслідком різного перекладу на українську мову, а заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та на день смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Судом встановлено, що метою встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є бажання заявника ОСОБА_1 отримати свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_2 . Однак, розбіжність в написанні її прізвища , імені та по батькові унеможливлює здійснення заявником свого права на спадщину.
Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт родинних зв`язків, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому, дана заява в цій частині підлягає задоволенню.
Що стосується вимог заявника про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд приходить до наступного висновку.
Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.
До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
До суду не надано жодних доказів того, що на час звернення до суду заявник ОСОБА_1 звертався до органів державної реєстрації для виправлення допущених описок у написанні прізвища, імені та по батькові матері заявника - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і належності правовстановлюючих документів, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків.
Разом з тим, заявником не доведено, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів його померлій матері породжує для нього будь-які юридичні наслідки.
У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Таким чином, оскільки заявником не доведено, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів неможливо в позасудовому порядку, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення, то підстави для встановлення вказаного факту відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви в цій частині.
Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Хваста Мар`яна Михайлівна, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів задовольнити частково.
Встановити юридичний факт, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та на день смерті проживала у АДРЕСА_1 .
У решті вимог заяви відмовити.
Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Заінтересована особа: приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Хваста Мар`яна Михайлівна (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Минайська, 40).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул