Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2021 Справа №607/1983/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тришак Олег Григорович до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тришак О.Г. пред`явив до суду позов до відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5», у якому просить визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 січня 2008 року між дружиною позивача ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Тернопільська фірма Будівельник» було укладено Договір про участь в пайовому будівництві, за умовами якого ОСОБА_2 приймала участь в пайовому будівництві двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . В пункті 2.1 даного Договору вказано, що на час його складання, ОСОБА_2 оплатила повну вартість будівництва квартири в розмірі 238 229 гривень. В подальшому ПП «Тернопільська фірма Будівельник» збанкрутувала, у зв`язку із чим не змогла виконати взяті на себе зобов`язання згідно вищевказаного договору. 12 травня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області по справі №2-379/11 ухвалено рішення, яким визнано за ОСОБА_2 майнове право на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 згідно Договору від 16 січня 2008 року. В подальшому, 11 серпня 2011 року між ПП «Тернопільська фірма Будівельник» та ОК ЖБК «Корольова-5» було укладено Договір, згідно умов якого ПП «Тернопільська фірма Будівельник» передало у власність ОК ЖБК «Корольова-5» матеріали та обладнання яке було використано в процесі будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 . Сторони договору визнали, що вказані матеріали та обладнання були придбані за кошти пайовиків зокрема і ОСОБА_2 . Пунктом 5 даного Договору передбачалося, що ОК ЖБК «Корольова-5» бере на себе подальші зобов`язання щодо організації завершення будівництва даного житлового будинку. В період з 11 серпня 2011 року до 09 січня 2013 року відповідач провів добудову житлового будинку в якому знаходиться спірна квартира. 09 січня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області зареєструвала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №8 на ім`я замовника OK ЖБК «Корольова-5» - групи зблокованих секційних житлових будинків з вбудованими стоянками для автомобілів за адресою АДРЕСА_2 в якому знаходиться квартира ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Джула О.М. на ім`я позивача ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майнові права на двокімнатної квартиру АДРЕСА_1 згідно Договору від 16 січня 2008 року. 22 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Білецької сільської ради в якій просив провести за ним державну реєстрацію права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Однак, рішенням №54709020 державним реєстратором було відмовлено позивачу у державній реєстрації прав обтяжень у зв`язку із ненаданням достатнього пакету документів визначеного Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У зв`язку із відмовою державного реєстратора у реєстрації права власності на квартиру, 12 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою в якій просив видати йому повний пакет документів визначених законом з метою проведення реєстрації права власності на спірну квартиру. Однак, відповідач відмовився отримувати вказану заяву. За вказаних обставин, покликаючись на відсутність у позивача можливості у позасудовий спосіб захистити свої майнові права, представник позивача просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відзиву на позов відповідач Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» до суду не подавав.

21 квітня 2021 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак, його представник адвокат Тришак О.Г. подав до суду заяв про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник відповідача був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Судом встановлено, що 16 січня 2008 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Тернопільська фірма Будівельник» було укладено Договір на пайове будівництво житла.

Відповідно до п. 1.1. Договору та додатку №1 до Договору від 28 вересня 2010 року, ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» прийняло ОСОБА_2 у пайове будівництво на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2009 рік.

Згідно п.1.2 Договору попередня базова вартість квартири становить 238229 гривень.

Відповідно до п. 2.1. при складанні договору ОСОБА_2 внесла суму 238229 гривень, що становить 100% оплати і є фіксованою до кінця будівництва.

У зв`язку із невиконанням приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» умов договору щодо здачі будинку в експлуатацію, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2011 року, ухваленим у цивільній справі №2-3792/11 визнано за ОСОБА_2 майнове право на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , згідно договору від 16 січня 2008 року (з додатком від 28 вересня 2010 року) про пайове будівництво житла.

11 серпня 2011 року між приватним підприємством «Тернопільська фірма Будівельник» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» було укладено Договір, за умовами пункту 1 якого ПП «Тернопільська фірма Будівельник» передало у власність ОК ЖБК «Корольова-5» матеріали та обладнання яке було використано в процесі будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Пунктом 5 даного Договору передбачалося, що ОК ЖБК «Корольова-5» бере на себе подальші зобов`язання щодо організації завершення будівництва даного житлового будинку.

Як убачається із Акту приймання-передачі, Сторони договору визнали, що вказані матеріали та обладнання були придбані за кошти осіб, з якими було укладено договори щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_2 .

09 січня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області зареєструвала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №8 на ім`я замовника OK ЖБК «Корольова-5» - групи зблокованих секційних житлових будинків з вбудованими стоянками для автомобілів за адресою АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

26 січня 2017 року приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Джула О.М. на ім`я позивача ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №185, зокрема на належні померлій ОСОБА_2 майнові права на двокімнатної квартиру АДРЕСА_1 згідно Договору від 16 січня 2008 року.

З метою здійснення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, позивач ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 жовтня 2020 року за №54709020, державний реєстратор прав на нерухоме майно Білецької сільської ради Тернопільського району Федорович Володимир Юрійович відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Як убачається із вказаного рішення державного реєстратора, причиною відмови у здійсненні державної реєстрації права власності на вказану квартиру є те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2011 року, ухваленим у цивільній справі №2-3792/11 визнано за ОСОБА_2 не право власності, а майнове право на квартиру, що не відповідає вимогам до подання документів для державної реєстрації права власності на квартиру у новозбудованому об`єкті.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, 12 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою в якій просив видати йому повний пакет документів визначених законом з метою проведення реєстрації права власності на спірну квартиру.

Однак, відповідач не надав позивачу жодної відповіді на подану заяву.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах, визначених цивільним законодавством.

Згідно з нормами ЦК України до первинного способу набуття права власності, зокрема, належить набуття права власності на новостворену річ (в тому числі, на об`єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (ст.331 ЦК України).

Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правопороджуючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів.

Положеннями ч.2 ст.328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві, зокрема, на об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації.

Право власності у набувача за договором відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України виникає з дня державної реєстрації (ст.182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За загальним правилом, згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Судом установлено, що померла дружина позивача ОСОБА_2 виконала умови договору 16 січня 2008 року з додатком №1 до Договору від 28 вересня 2010 року сплатила повну вартість квартири та, відповідно, набула майнове право на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується.

Таким чином, ОСОБА_2 отримала обмежене речове право, за яким вона, як власник цього права, наділена певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Однак, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 не встигла зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

За вказаних обставин, оскільки за життя ОСОБА_2 не зареєструвала права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується, позивач як спадкоємець майна померлої ОСОБА_2 позбавлений в інший спосіб захистити свої права, окрім звернення до суду із позовом про визнання за ним права власності на вказану квартиру.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стороною відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 280-282, 352-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тришак Олег Григорович до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути із Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» на користь ОСОБА_1 2382,29 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 26 серпня 2021 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання с. Травневе, Збаразького району, Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5», адреса місцезнаходження вул. 15 Квітня, 43/62, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка