У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

31 серпня 2021 року суддя Волноваського районного суду Донецької області Писанець Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Волноваська державна нотаріальна контора Донецької області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Під час вивчення заяви та доданих до неї документів, встановлено, що з заяви вбачається спір про право з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду з вказаною заявою та, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник послався на необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна.

При цьому, з матеріалів заяви випливає, що дійсно, підставою для звернення до суду з даною заявою стало постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2021 року, у якій вказано, що у спадковй справі №359/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , де спадкоємцями за заповітом, зареєстрованого за №23 від 18.12.2019 року є ОСОБА_4 (яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом) та ОСОБА_5 , який до Волноваської державної нотаріальної контори не звернувся (зі слів ОСОБА_4 , помер до відкриття спадщини).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Процесуальне правонаступництво щодо спадкування ґрунтується також на нормах статті 1276 ЦК України, згідно з якою якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

З указаного вбачається, що право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Предметом спору у даній справі є право на спадкування, отже в розумінні вищенаведених норм матеріального права, правовідносини щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем для прийняття спадщини допускають правонаступництво.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,- суддя залишає заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що з поданої заявником заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем вбачається спір про право, який в подальшому необхідний заявнику для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , то заявлені вимоги не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, а спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, тому у відкритті провадження у справі необхідно відмовити та роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження про встановлення факту, що має юридичне значення та вимогою щодо спадкування майна.

На підставі п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню заявникові сплачений ним судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст.7 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 294, 315, 258-259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Волноваська державна нотаріальна контора Донецької області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Волноваському районі Донецької області повернути ОСОБА_1 сплачений нею у АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., згідно квитанції № 68558 від 22.08.2021 року.

Роз`яснити заявникові право на звернення до суду шляхом подання позову у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання протягом 15 днів з дня її проголошення апеляційної скарги до Донецького Апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Н.В. Писанець