Постанова

Іменем України

08 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 172/1195/19

провадження № 61-12511св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Садове»,

відповідачі: Фермерське господарство «Агрофірма «Віктор», ОСОБА_1 ,

треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року у складі судді Битяка І. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року у складі колегії суддів:

Варенко О. П.,Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Садове»

(далі - ТОВ «Садове») звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» (далі - ФГ «АФ «Віктор»), ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С. І., Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що01 серпня 2014 року між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки площею

4,726 га, кадастровий номер :02:003:0094, строком на п`ять років, однак в період дії даного договору, 11 червня 2017 року, ФГ «АФ «Віктор» та ОСОБА_1 уклали договір оренди вказаної земельної ділянки.

09 серпня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С. І. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди (рішення за індексним номером 42473474).

Про порушене право він дізнався після звернення його директора ОСОБА_2 до державного реєстратора з метою перевірки наявності зареєстрованого речового права за ТОВ «Садове» на вказану земельну ділянку згідно з договором оренди землі від 01 серпня 2014 року, укладеним між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 .

З огляду на викладене позивач просив:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,726 га, кадастровий номер :02:003:0094, укладений 11 червня 2017 року між ФГ «АФ «Віктор» та ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (право оренди земельної ділянки) за індексним номером 42473474 від 09 серпня 2018 року щодо реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,726 га;

- визнати право оренди земельної ділянки площею 4,726 га, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , за ТОВ «Садове» на підставі договору оренди землі укладеного 01 серпня 2014 року між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року позов ТОВ «Садове» задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,726 га, кадастровий номер :02:003:0094, укладений 11 червня 2017 року між ФГ «АФ «Віктор» та ОСОБА_1 . Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (право оренди земельної ділянки), індексний номер 42473474 від 09 серпня 2018 року щодо реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,726 га, кадастровий номер :02:003:0094.

В іншій частині позовних вимог ТОВ «Садове» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі від 11червня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «АФ «Віктор» під час дії договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» від 01 серпня 2014 року, законність якого підтверджено судом, тому він є недійсним, оскільки істотно порушує право сторони та є по суті односторонньою відмовою від зобов`язання, що заборонено статтею 525 ЦК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року апеляційну скаргу ФГ «АФ «Віктор» залишено без задоволення. Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року залишено без змін в оскаржуваній частині (у частині задоволених позовних вимог).

Апеляційний суд зазначив, що строк договору оренди спірної земельної ділянки між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 закінчувався 31 грудня 2019 року, а ФГ «Агрофірма «Віктор» і ОСОБА_1 в період дії вказаного договору оренди землі 11 червня 2017 року уклали інший договір оренди на вказану земельну ділянку, тому саме діями ФГ «АФ «Віктор» підтверджується факт порушення законних прав ТОВ «Садове» щодо права користування вказаною спірною земельною ділянкою як добросовісного орендаря, що є підставою для визнання недійсним договору оренди землі від 11 червня 2017 року та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за ФГ «АФ «Віктор».

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

У серпні 2020 року до Верховного Суду від ФГ «АФ «Віктор» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі та уточненій її редакції представник ФГ «АФ «Віктор» зазначає, що:

- апеляційний суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження дану справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. Суд першої інстанції не розглядав цю справу як малозначну. У справі позивачем заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру, а тому вона не могла розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційний суд, не зважаючи на подання ФГ «АФ «Віктор» клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розглянув справу без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження;

- суди попередніх інстанцій неправильно застосовали частину першу статті 638 ЦК України до спірних правовідносин, оскільки момент укладення договору не є тотожним з моментом початку дії договору. Договір оренди земельної ділянки починає діяти з моменту державної реєстрації;

- реєстрація права оренди за договором від 04 травня 2018 року скасована на підставі наказу Міністерства юстиції України, тому договір не є вчиненим/не діє, а реєстрація права оренди за договором від 01 серпня 2014 року скасована у зв`язку з реєстрацією за власним бажанням ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» нового договору, у зв`язку з чим цей договір також не є вчиненим/не діє. Скасування права оренди, зареєстрованого на підставі договору від 04 травня 2018 року, не поновлює дію договору оренди від01 серпня 2014 року та не поновлює право оренди, що було зареєстровано на підставі цього договору. Суд першої інстанції не встановив обставину, що договори оренди, укладені між ТОВ «Садове» та ОСОБА_1 , є фіктивними, оскільки вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами;

- суд апеляційної інстанції встановив обставину, що має суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, вказавши в оскарженій постанові, що з моменту укладення та реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове», останнє не мало можливості приступити до обробітку вказаної земельної ділянки, оскільки ФГ «АФ «Віктор» перешкоджало у такій діяльності, що не спростовано останнім. Разом з тим такі висновки суду ґрунтуються на припущеннях і не підтвердженні належними доказами.

Рух справи в суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії із п`яти суддів.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 22 вересня 2020 року вказано, що підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права зокрема, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо статей 210, 631, 640 ЦК України та оскаржене судове рішення ухвалене з порушенням пунктів 2, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,726 га, з кадастровим номером :02:003:0194, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Васильківської селищної ради, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І. В. 11 червня 2014 року.

01 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ФГ «АФ «Віктор» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстровано у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27 березня 2008 року.

19 червня 2012 року між ОСОБА_3 та ФГ «АФ «Віктор» укладено додаткову угоду до зазначеного договору оренди земельної ділянки, державну реєстрацію якої здійснено у відділу Держкомзему у Васильківському районі 21 грудня 2012 року за № 02986. Відповідно до умов цієї додаткової угоди строк дії договору збільшувався до 10 років, а також внесено зміни до деяких інших розділів у зв`язку зі змінами законодавства.

01 серпня 2014 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Садове» договір оренди землі площею 4,726 га, кадастровий номер :02:003:0194, строком на

5 років, тобто до 31 грудня 2019 року. Право оренди за ТОВ «Садове» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 26 серпня 2014 року.

20 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, відповідно до умов якого сторони досягли згоди викласти пункт 1.2 у наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 4,726 га, у тому числі: рілля 4,726 га. Кадастровий номер земельної ділянки - :02:003:0094».

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року у справі № 172/764/17, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року, у задоволенні позову ФГ «АФ «Віктор» до ОСОБА_1 , ТОВ «Садове» про визнання недійсним договору оренди землі від 01 серпня 2014 року та застосування наслідків недійсності правочину відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Садове» до ОСОБА_1 , ФГ «АФ «Віктор», третя особа - Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною задоволено; додаткову угоду від 19 червня 2012 року з реєстраційним номером 02986 від 21 грудня 12 року до договору оренди землі від 01 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ФГ «АФ «Віктор» визнано недійсною. Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що предметом спору є одна і та ж земельна ділянка, не зважаючи на помилку нотаріуса у одній цифрі кадастрового номеру, що потягло за собою помилку в зазначенні кадастрового номера земельної ділянки у договорі оренди землі з ТОВ «Садове».

11 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «АФ «Віктор» укладено договір оренди землі площею 4,726 га, кадастровий номер :02:003:0094, який зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С. І. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 липня 2018 року. Строк дії вказаного договору до 31 грудня 2027 року з правом пролонгації.

04 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» укладено договір оренди землі площею 4,726 га, кадастровий номер :02:003:0094, строком на 7 років.

Рішенням державного реєстратора Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Чміль І. Б. від 23 травня 2019 року № 41235448 проведено державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з реєстраційним номером 07, що розташована на території Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:003:0094.

Наказом Міністерства юстиції України від 06 липня 2018 року № 2292/5 задоволено скаргу ФГ «АФ «Віктор» від 31 травня 2018 року, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 травня 2018 року № 41235448, прийняте державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Чміль І. Б. та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право оренди, який внесений на підставі цього рішення.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина третя статті 368 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 204/9551/18 (провадження № 61-11394св20) зазначено, що «приписи частини першої статті 369 ЦПК України щодо письмового провадження за наявними у справі матеріалами можуть бути застосовані судами апеляційної інстанції лише у випадку, якщо позивачем заявлені виключно вимоги майнового характеру і розмір ціни позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Якщо ж у справі наявні вимоги немайнового характеру, то розгляд такої справи у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи».

У справі, що переглядається:

- ТОВ «Садове» заявило, зокрема, дві вимоги немайнового характеру: визнання недійсним договір оренди землі від 11 червня 2007 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права оренди;

- ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з посиланням на частину першу статті 274 ЦПК України (у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи);

- 26 червня 2020 року представник ФГ «АФ «Віктор» подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, мотивоване тим, що: дана справа не є малозначною; матеріали справи містять велику кількість документів, що мають істотне значення для вирішення спору; стосовно спірної земельної ділянки укладено декілька договорів оренди, які діють одночасно; існує рішення суду касаційної інстанції стосовно земельної ділянки та договорів, які є предметом спору;

- ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у задоволенні клопотання ФГ «АФ «Віктор» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. Ухвала мотивована тим, що дана справа не відноситься до тих, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи;

- судове засідання у суді апеляційної інстанції, призначене на 14 серпня 2020 року, відбулося без повідомлення учасників справи.

У частині четвертій статті 411 ЦПК України закріплено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги, з урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 204/9551/18 (провадження

№ 61-11394св20), дають підстави для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження

№ 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов