ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3681/21 Справа № 2-2018-06 Суддя у 1-й інстанції - Савранський Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

17 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого Красвітної Т.П.

Суддів Єлізаренко І. А., Свистунової О.В.,

заслухавши суддю-доповідача про проведені підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 жовтня 2006 рокузадоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.41-42 т.1).

03 травня 2019 року Виконавчий комітет Кам`янської міської ради Дніпропетровської області подав до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення та клопотання про поновлення строку, встановленого на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку, встановленого на подання заяви про перегляд заочного рішення; заяву Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 жовтня 2006 року - залишено без задоволення. Дана ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку, встановленого на подання заяви про перегляд заочного рішення не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с.113-114 т.1).

На зазначене вище заочне рішення Виконавчий комітет Кам`янської міської ради Дніпропетровської областіподав апеляційну скаргу (а.с.117 т.1).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року поновлено виконавчому комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області строк на апеляційне оскарження заочного рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року, відкрито апеляційне провадження у справі, надіслано учасникам справи копії ухвали та апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами, учасникам справи надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. Постановлено, що розгляд апеляційної скарги проводити в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні (а.с.147 т.1).

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно; ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 32019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року скасовано; справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (а.с.51-57 т.2).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року встановлено, що в ухвалі місцевого суду від 01 липня 2019 року викладені взаємовиключні висновки з приводу заяви про перегляд заочного рішення. Тому, цивільну справу №2-2018-06 було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання щодо усунення вказаного вище недоліку шляхом постановлення ухвали про виправлення описки та/або додаткової ухвали.

Ухвалою Заводського суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року постановлено, що підстав для виправлення описки та постановлення додаткової ухвали не встановлено.

У абз. 16, 17 та 18 Постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року, зазначено, що апеляційний суд відкрив апеляційне провадження зі спливом майже 13 років з дня ухвалення рішення. Апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що виконавчому комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області було достовірно відомо про існування заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 жовтня 2006 року, оскільки останній на підставі вказаного заочного рішення, приймав 14 лютого 2007 року рішення № 77 про зміну поштової адреси об`єкта нерухомого майна, який є предметом спору у вищевказаній цивільній справі. Також виконавчий комітет приймав участь, як відповідач, з тим ж самими сторонами у іншому судовому процесі у справі № 2-2281/08, де посиланням на обґрунтування позовних вимог було заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 жовтня 2006 року. Крім того, 08 червня 2011 року позивачі звертались до міського голови з заявою про продовження строку договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, також відповідач

23 листопада 2016 року виносив рішення № 348 про надання адреси об`єкту нерухомого майна, яке є предметом спору.

Згідно абз.57 та 58 Постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року поновлюючи значний строк на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції не дав жодної правової оцінки ухвалі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року, якою місцевий суд відмовив виконавчому комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області у поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення з тих підстав, що 14 лютого 2007 року виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради прийняв рішення № 77, яким надав згоду позивачам на зміну поштової адреси об`єкта нерухомого майна, який є предметом спору у цій справі, та, водночас, зобов`язав Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» внести відповідні зміни до облікової документації, а організацію виконання даного рішення поклав на інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю департаменту містобудування міської ради. Суд першої інстанції вважав, що наявність вищевказаного рішення відповідача свідчить про його обізнаність про заочне рішення Заводського районного суду Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року саме 14 лютого 2007 року. З огляду на наведене доводи касаційної скарги в частині недостатнього обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження, які стали підставою для відкриття касаційного провадження знайшли своє підтвердження.

Дослідивши заяву Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської областіщодо поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи та враховуючи зміст постанови Верховного Суду у даній справі від 27 січня 2021 року,апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, щоапеляційна скарга подана апелянтом зі спливом майже 13 років з дня ухвалення рішення; виконавчому комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області було достовірно відомо про існування заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 жовтня 2006 року, оскільки останній на підставі вказаного заочного рішення, приймав 14 лютого 2007 року рішення № 77 про зміну поштової адреси об`єкта нерухомого майна, який є предметом спору у вищевказаній цивільній справі (а.с.98 т.1); виконавчий комітет приймав участь, як відповідач, з тим ж самими сторонами у іншому судовому процесі у справі № 2-2281/08, де обґрунтуванням позовних вимог було заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 жовтня 2006 року (а.с.92 т.1); 08 червня 2011 року позивачі звертались до міського голови із заявою про продовження строку договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна (а.с.217 т.1); відповідач 23 листопада 2016 року виносив рішення №348 про надання адреси об`єкту нерухомого майна, яке є предметом спору (а.с.219 т.1).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків на оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип визначеності).

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд має виходити із того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків апеляційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України»).

Даний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі №278/2501/16.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

У рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» викладено висновок Європейського суду з прав людини про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

З урахуванням наведеного, детально дослідивши доводи апелянта та наявні у справі відповідні докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку Виконавчому комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської областіна апеляційне оскарження заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року у даній справі.

В силу вимог ч.4 ст.357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

В силу вимог п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки обґрунтованих доказів поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою не встановлено, тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської областіу відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П.Красвітна

Судді І.А.Єлізаренко

О.В. Свистунова