ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4465/21 Справа № 204/8825/20 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Кравченко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Кам`янської міської ради

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання розпорядження незаконним, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є директором Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» згідно з контрактом №28-к/2017 від 25 вересня 2017 року. Згідно з додатковою угодою №41-д/2020 від 29 липня 2020 року дію контракту було продовжено на строк до 25 вересня 2021 року включно. Разом з тим, Розпорядженням міського голови №293-р «ос» від 21 грудня 2020 року, ОСОБА_1 було звільнено з посади директора. Позивач вважає, що звільнення було проведено незаконно, у зв`язку з тим, що розпорядження про звільнення було підписано першим заступником ОСОБА_2 , який не мав відповідних організаційно-розпорядчих повноважень; підставою звільнення, згідно з Розпорядженням, вказано п.8 ст. 36 КЗпП України, підпункт г, пункту 6.3., підпункт «а» пункту 6.4. розділу 6 контракту №28-к/2017. Згідно з п.п. «а» Контракту Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи роботодавця до закінчення строку його дії: а) у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом, статутом комунального підприємства, перевищенні Керівником прав, передбачених п.3.2. цього контракту (систематичним невиконанням цього контракту вважається невиконання Керівником своїх обов`язків, застосування до Керівника протягом року 2 дисциплінарних стягнень у вигляді догани за неналежне виконання своїх обов`язків, якщо ці догани не зняті). Таким чином, законно звільнити керівника підприємства за вказаним пунктом можливо виключно у разі систематичного невиконання ним своїх посадових обов`язків, що має бути підтверджено доганами або має бути встановлено перевищення керівником його прав, передбачених контрактом і про дані конкретні обставини має бути зазначено в розпорядженні про звільнення. В свою чергу, за весь час роботи ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягалась, окрім того, за належне виконання своїх обов`язків, дію контракту було продовжено, а отже правові підстави для звільнення були відсутні. Позивач вважає звільнення незаконним, проведеним з порушенням діючого законодавства, за відсутності в її діях жодних порушень.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати незаконним і скасувати розпорядження та поновити її на посаді.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано Розпорядження Кам`янського міського голови №293-р «ос» від 21 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 в займаній посаді директора Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» з 22 грудня 2020 року.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що позивач порушувала умови трудового контракту або вчинила грубе порушення законодавства, тому звільнення за систематичне невиконання своїх обов`язків не може вважатися таким, що відбулося у відповідності та з дотриманням вимог законодавства.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Кам`янська міська рада не приймала рішення щодо прийняття на роботу і звільнення відповідача, не оплачує її працю, тому не є належним відповідачем у справі. ОСОБА_1 систематично не виконувала свої обов`язки, не організовувала належним чином виробничо-господарську діяльність, на діяльність підприємства, керівником якого була позивач, надійшло 275 скарг. Судом не було вирішено питання щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення без з мін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначена директором Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» згідно з контрактом №28-к/2017 від 25 вересня 2017 року.

Згідно з додатковою угодою № 41-д/2020 від 29 липня 2020 року дію контракту було продовжено на строк до 25 вересня 2021 року включно.

Розпорядженням міського голови №293-р «ос» від 21 грудня 2020 року, підписаним Першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради О.А. Чернишовим, ОСОБА_1 було звільнено з посади директора, згідно з п.8 ст. 36 КЗпП України, підпункт г, пункту 6.3., підпункт «а» пункту 6.4. розділу 6 контракту №28-к/2017.

Правовідносини між сторонами врегульовано нормами трудового законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно ч.1 ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

В силу ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова має право призначити на посади та звільняти з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємства, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Згідно п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст.ст.38,39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст.ст.40,41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (ст.45).

Пунктом 8 ч.1 ст.36 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути припинено з підстав, передбачених контрактом.

Згідно з п.п. «а» пункту 6.4 розділу 6 Контракту Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи роботодавця до закінчення строку його дії: у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом, статутом комунального підприємства, перевищенні Керівником прав, передбачених п.3.2. цього контракту (систематичним невиконанням цього контракту вважається невиконання Керівником своїх обов`язків, застосування до Керівника протягом року 2 дисциплінарних стягнень у вигляді догани за неналежне виконання своїх обов`язків, якщо ці догани не зняті).

Відповідно ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Тобто звільнення як захід стягнення за недотримання умов договору, порушення трудової дисципліни можливе лише у разі встановлення вини працівника.

Обов`язок доведення правомірності звільнення працівника при оспорюванні такої покладається на роботодавця (Постанова Верховного Суду від 23 січня 2018 року № 273/212/16-ц)

Перевіряючи доводи сторін, суд враховує, що розпорядження №293-р «ос» від 21 грудня 2020 року про звільнення позивача з займаної посади, ґрунтувалось виключно на службовій записці департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради від 21 грудня 2020 року № 12-16/2581, яка до матеріалів справи не долучена, та відповідачем до відзиву не додана, та мотивування якої у спірному розпорядженні також не наведено.

Поряд з цим, в порушення вимог ст.149 КЗпП України позивачу не було запропоновано надати пояснення з цього приводу, відомості щодо проведення будь-якої службової перевірки за викладеними в службовій записці - відсутні та в день складання цієї службової записки, без наведення викладених в ній обставин, винесено розпорядження про звільнення позивача.

Суд зазначає, що незважаючи на те, що звільнення позивача відбулося за пунктом 8 частини 1 статті 36 КЗпП України (з підстав, передбачених контрактом), воно повинно відбутися з дотриманням вимог законодавства про працю, а саме пунктом 3 статті 40 КЗпП України, оскільки позивача звільнено саме за систематичне невиконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Суд приходить до висновку, що при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Отже, необхідна наявність застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

Розпорядження №293-р «ос» від 21 грудня 2020 міського голови, про звільнення позивача не містить посилань, в чому саме полягає систематичне невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків та які заходи дисциплінарного стягнення до неї було застосовано.

Представником відповідача не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що позивач порушила умови трудового контракту, вчинила грубе порушення законодавства і в результаті цих дій для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи, і т.п.).

Зокрема, як вбачається із наданих суду документів, позивач виконувала свої обов`язки згідно контракту та не порушувала його умов.

За таких умов, звільнення за систематичне невиконання своїх обов`язків не може вважатися таким, що відбулося у відповідності та з дотриманням вимог законодавства.

Більше того, відповідачем жодним чином не мотивовано підстави для підписання спірного розпорядження Першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради О.А. Чернишовим, у якого, на відміну від Міського голови відсутні повноваження звільняти чи призначати керівників комунальних підприємств, відповідно до Розпорядження міського голови КМР №381-р від 13 листопада 2020 року «Про розподіл обов`язків керівництва Кам`янської міської ради та її виконавчого комітету».

Згідно зі ст. 235 КЗпП України орган, який розглядає трудовий спір, поновлює незаконно звільненого працівника на попередній роботі, тобто на роботі за трудовим договором (ст. 21 КЗпП України). Після поновлення на роботі відновлюється дія незаконно розірваного попереднього трудового договору (контракту) і повторне його укладення не вимагається, як не вимагається і видання відповідних наказів.

З огляду на зазначене, встановивши, що звільнення позивача було проведено без дотримання встановленого законом порядку застосування дисциплінарного стягнення, за відсутності підстав для його застосування, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та ухвалив рішення, що відповідає вимогам законності.

Доводи апеляційної скарги про те, що Кам`янська міська рада не приймала рішення щодо прийняття на роботу і звільнення відповідача, не оплачує її працю, тому не є належним відповідачем у справі, підлягають відхиленню, оскільки контракт №28-к/2017 з ОСОБА_1 укладав міський голова ОСОБА_3 , що представляє Кам`янську міську раду, як роботодавця у трудових правовідносинах між сторонами.

Розрахунок посадового окладу керівника комунального підприємства Камянської міської ради Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду також був затверджений міським головою.

Спірне розпорядження про звільнення ОСОБА_1 було видано першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради Чернишовим О., який за розпорядженням міського голови від 13 листопада 2020 року №382-р Про тимчасове здійснення повноважень щодо керівництва Кам`янською міською радою та її виконавчим комітетом мав право підпису організаційно-розпорядчих документів міського голови. На ці обставини відповідач сам посилається в апеляційній скарзі.

З огляду на зазначене, безпідставними є доводи апеляційної скарг про те, що Кам`янська міська рада є неналежним відповідачем у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 систематично не виконувала свої обов`язки, не організовувала належним чином виробничо-господарську діяльність, на діяльність підприємство, керівником якого була позивач, надійшло 275 скарг, підлягають відхиленню, оскільки відповідачем не надано жодного розпорядження (наказу) про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, що передували звільненню, а наявне лише спірне розпорядження, в якому відображені лише загальні посилання на наявність службової записки та зазначено на пункти контракту на підставі яких було винесено Розпорядження.

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом не було вирішено питання щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, підлягають відхиленню, оскільки таких позовних вимог не заявлялося.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кам`янської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова