РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1498/20

Провадження № 2/293/268/2021

30 серпня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судових засідань Крисюк О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Нестерчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позо:вом ОСОБА_1 до Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1", про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови правління КСП "Україна-Черняхів-1" Максимчука Б.С. від 01.04.2020 у частині відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків головного бухгалтера (пункт 3 розпорядження); стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.04.2020 по день ухвалення рішення з розрахунку середньої заробітної плати у розмірі 424,14 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача 8906,94 грн. заробітної плати за березень 2020 року.

Поданий позов обґрунтовувався тим, що 20.02.2018 позивача прийнято на посаду головного бухгалтера КСП "Україна-Черняхів-1". 01.04.2020 позивача не допущено до робочого місця без наведення жодних правових підстав. 03.04.2020 позивач отримала поштою розпорядження голови правління КСП "Україна-Черняхів-1" про відсторонення її від виконання обов`язків головного бухгалтера на період проведення аудиту. Вважає, що відсторонення її від обов`язків головного бухгалтера КСП "Україна-Черняхів-1" є незаконним, здійсненим без наявності передбачених законом виключних підстав для відсторонення працівника від роботи. Проведення аудиту не є тією обставиною, з якою закон пов`язує можливість власника або уповноваженого ним органу відсторонити працівника від роботи. Оскаржуване розпорядження не містить іншої підстави для відсторонення, яка передбачена ст.46 КЗпП України чи іншим нормативним документом, тому є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, зазначає, що позивачу не виплачено заробітну плату за березень 2020 року, хоча вона працювала у цей період, а відсторонена лише з 01.04.2020.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою судді Черняхівського районного суду Житомирської області Бруховського Є.Б. від 21.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 15.03.2021 (а.с.24).

Ухвалою судді Черняхівського районного суду Житомирської області Бруховського Є.Б. від 15.03.2021 заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по справі задоволено, справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому законом (а.с.41-42).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021, справу передано судді Збаражському О.М. для розгляду (а.с.44).

Ухвалою судді Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражського О.М. від 17.03.2021 справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.45-46).

15.04.2021 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 01.04.2020 на виконання рішення правління КСП "Україна-Черняхів-1" від 01.04.2020, прийнято розпорядження голови правління про проведення аудиту виробничо-фінансової діяльності КСП "Україна-Черняхів-1" за період роботи ОСОБА_3 на посаді голови правління та перевірки належного виконання обов`язків головного бухгалтера ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного розпорядження позивач зобов`язана була передати ревізійній комісії всю фінансово-господарську документацію КСП "Україна-Черняхів-1". Натомість позивач у присутності членів ревізійної комісії відмовилась виконувати зазначене розпорядження, внаслідок чого КСП "Україна-Черняхів-1" позбавлене можливості проведенню аудиту. Разом з цим, позивач причетна до заволодіння вказаною документацією шляхом протиправних дій, про що Черняхівським ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області розпочато кримінальне провадження за №0000114 від 25.04.2020. Після 01.04.2020 позивач не з`являлась на роботу та відмовлялась надати пояснення. В свою чергу відсторонення від виконання обов`язків головного бухгалтера за своєю правовою природою відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі ст.46 КЗпП України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового законодавства. Також представник відповідача зазначає, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку, оскільки є похідною вимогою. Крім того, вимога про стягнення заробітної плати за березень 2020 року є безпідставною, оскільки позивач, маючи ключ доступу до банківського рахунку, перерахувала всі кошти, що там знаходились, в тому числі собі заробітну плату в сумі 11000 грн. декількома платежами, а саме: 01.04.2020 5000 грн. та 3000 грн.; 02.04.2020 3000 грн. (а.с.64-67).

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.04.2021 в задоволенні клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів по справі відмовлено (а.с.82-83).

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.04.2021 закінчено підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті на 11.05.2021, клопотання представника відповідача про виклик свідків задоволено (а.с.88-89).

11.05.2021, 19.05.2021, 08.07.2021, 30.08.2021 справа розглядалась по суті з оголошенням перерв у судових засіданнях.

Ухвалою суду від 30.06.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 08.07.2021 (а.с.168-169).

Ухвалою суду від 27.07.2021 розгляд справи відкладено на 04.08.2021 (а.с.195-196).

Ухвалою суду від 04.08.2021 розгляд справи відкладено на 30.08.2021 (а.с.203-204).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача просила відмовити у задоволені позову в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

07.02.2018 на загальних зборах членів ДП Україна прийнято рішення про створення КСП «Україна-Черняхів-1». Обрано правління КСП «Україна-Черняхів-1» у складі 7 осіб, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про що зазначено у протоколі №1 (а.с.115-117).

Позивач прийнята на посаду головного бухгалтера КСП «Україна-Черняхів-1» по переводу з ДП Україна з 20.02.2018, з посадовим окладом згідно штатного розкладу, що підтверджується записом у трудовій книжці ОСОБА_1 та копією наказу №2 від 20.02.2018 (а.с. 11, 17-19).

Згідно п. 13.12 Статуту Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів-1» головний бухгалтер КСП «Україна-Черняхів-1» організовує і несе відповідальність за стан і достовірність обліку та звітності, здійснює повсякденний контроль за схоронністю і правильністю витрачення коштів та матеріальних цінностей, вживає заходи для запобігання безгосподарності та марнотратства. Головний бухгалтер разом з головою правління КСП «Україна-Черняхів-1» підписує річний звіт та документи про надходження та витрачання коштів, матеріальних цінностей. Відповідно до п. 15.3 Статуту КСП «Україна-Черняхів-1» відповідальність за стан обліку, своєчасне подання бухгалтерської, податкової та іншої звітності покладено на головного бухгалтера КСП «Україна-Черняхів-1», компетенція якого визначена чинним законодавством. Розпорядження голови правління КСП «Україна-Черняхів-1» в усній чи письмовій формі в межах його компетенції обов`язкові для всіх членів КСП «Україна-Черняхів-1» і працівників, залучених за трудовим договором (п.13.10. Статуту КСП «Україна-Черняхів-1») (а.с.69-73).

04.12.2019 на загальних зборах членів КСП «Україна-Черняхів-1» прийнято рішення про обрання нового складу правління КСП в складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ревізійну комісію КСП в складі: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про що зазначено у протоколі №04/12/2019 від 04.12.2019 (а.с.118-119).

Згідно пункту 3 розпорядження голови правління КСП «Україна-Черняхів-1» ОСОБА_18 від 01.04.2020, на виконання рішення правління КСП «Україна-Черняхів-1», керуючись статутом КСП «Україна-Черняхів-1», на період проведення аудиту ОСОБА_1 відсторонено від обов`язків головного бухгалтера (а.с.10).

Як вбачається з табелю обліку використання робочого часу за період з 01.04.2020 по 30.04.2020, ОСОБА_1 була відсутня на роботі у КСП «Україна-Черняхів-1» (а.с.174-176).

Відповідно довідки форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оформленої станом на 23.07.2020, заробітна плата ОСОБА_1 в КСП "Україна-Черняхів-1" за січень 2020 року становила 7122,12 грн., за лютий 2020 року становила 10267,46 грн., відомості за період з березня 2020 року по липень 2020 року в довідці відсутні (а.с.5-8).

Аналогічна інформація про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за січень-лютий 2020 року міститься в довідці форми № Д4 КСП «Україна-Черняхів-1» (а.с.120-126).

Згідно відомостей зарахувань заробітної плати КСП «Україна-Черняхів-1» за період з 21.03.2020 по 02.04.2020, встановлено, що за період з 21 по 30 березня 2020 року ОСОБА_1 отримала 8500 грн., за період з 1 по 2 квітня 2020 року отримала 11000 грн. (а.с.75-77, 159-161).

Позивача ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера КСП "Україна-Черняхів-1" за прогули згідно п.4 ст.40 КЗпП України з 05.10.2020 (а.с.173).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює заступником голови правління КСП "Україна-Черняхів-1". Показала, що 04.12.2019 зібралися загальні збори працівників КСП "Україна-Черняхів-1", де головуючою була вона, позивача на зборах не було. На цих зборах вибрали нового керівника КСП "Україна-Черняхів-1" ОСОБА_18 та переобрали правління. Позивач була членом правління лише до 04.12.2019. Після 01.04.2020 позивача до роботи допускали, жодних перешкод не чинили. Позивач не визнавала нового керівника і відмовлялась надати фінансові документи для проведення ревізії. Свідок особисто зверталась до позивача, щоб вона передала фінансові документи, однак позивач з ОСОБА_3 заїжджали на підприємство і вивезли всі документи з кабінету позивача, у зв`язку з чим розпочато кримінальне провадження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що 04.12.2019 відбулись загальні збори працівників КСП "Україна-Черняхів-1", де він був обраний головою правління, а також переобрано членів правління. Однак з 04.12.2019 до 01.04.2020 він не міг виконувати обов`язки голови правління, так як 05.12.2019 було складено протокол про те, що відбулись загальні збори працівників КСП "Україна-Черняхів-1" і головою правління знову обрано ОСОБА_3 . Після цього Міністерством юстиції України скасовано протокол за 05.12.2019, тому 01.04.2020 свідок з членами правління з`явились на підприємство, там були, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Свідок показав їм документ Міністерства юстиції України про скасування протоколу за 05.12.2019, сказав позивачу передати фінансові документи і печатку. Однак, позивач сказала, що він їй не керівник. Тому ОСОБА_19 01.04.2020 видав розпорядження про відсторонення позивача на період проведення аудиту, однак вона власноручно розпорядження не отримала, тому розпорядження направили позивачу на адресу поштою. Будь-яких перешкод в доступі до роботи позивачу не чинились. Аудит не було проведено через відсутність документів. Головний бухгалтер ОСОБА_1 не входить до складу правління за посадою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює головним інженером в КСП "Україна-Черняхів-1". Зазначає, що з 2019 року позивач була членом правління. 01.04.2020 приступив до роботи ОСОБА_18 , як директор КСП. 02.04.2020 позивача не було на роботі. Ніяких обмежень позивачу у доступі до роботи не чинилось, навпаки, їй телефонували, щоб вона надала фінансові документи. Ревізія на підприємстві проведена не була.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що з 1980 року вона працювала в КСП "Україна-Черняхів-1", після чого вона була на пенсії. 01.04.2020 її викликали в КСП "Україна-Черняхів-1" для виконання роботи бухгалтера, оскільки інших бухгалтерів не було. Нове керівництво КСП змінило замки у кабінетах, однак на другий день замки на дверях було зірвано, документи викрадено. На підприємстві проводилась інвентаризація, ревізію не було проведено. Позивач з`являлась на роботі лише у червні та вересні 2020 року.

ІV. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

ІV.I. Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування пункту 3 розпорядження голови правління КСП "Україна-Черняхів-1" Максимчука Б.С. від 01.04.2020 щодо відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків головного бухгалтера, судом встановлено наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Згідно ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації бабо уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Сторонами не заперечується, що позивач призначена на посаду головного бухгалтера КСП «Україна-Черняхів-1» по переводу з ДП Україна наказом №2 від 20.02.2018.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю (індивідуально-трудова діяльність, фермерство тощо), так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невід`ємним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Згідно пункту 3 розпорядження голови правління КСП «Україна-Черняхів-1» Максимчука Б.С., на виконання рішення правління КСП «Україна-Черняхів-1» від 01.04.2020, ОСОБА_1 відсторонено від обов`язків головного бухгалтера на період проведення аудиту.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.

Правовий висновок про те, що статтею 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61-18651св18).

Відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається: у разі появи на роботі в нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу i перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

За змістом вищеназваної статті допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом.

Відсторонення від роботи працівника застосовується як тимчасовий захід до ухвалення остаточного рішення про можливість (неможливість) виконання працівником роботи, передбаченої трудовим договором, або перебування його на певний посаді.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що до вказаних правовідносин слід застосовувати норми ст.46 КЗпП України, якою встановлено вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи, проведення аудиту не є тією обставиною, з якою закон пов`язує можливість власника або уповноваженого ним органу відсторонити працівника від роботи.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що розпорядження голови правління від 01.04.2020 прийнято на виконання рішення правління КСП "Україна-Черняхів-1" від 01.04.2020 про проведення аудиту виробничо-фінансової діяльності КСП "Україна-Черняхів-1" за період роботи ОСОБА_3 на посаді голови правління та перевірки належного виконання обов`язків головного бухгалтера ОСОБА_1 . Вважає, що у даному випадку до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ст.99 ЦК України, а не положення ст. 46 КЗпП України.

Згідно з ч. 3 ст. 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

12.01.2010 Конституційним Судом України було прийнято рішення № 1-рп/2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України, коли її редакція була такою: члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов`язків.

Відповідно до цього рішення Конституційний Суд України вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення ч. 3 ст. 99 ЦК України члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, слід розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов`язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав. Усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов`язків, яке передбачене ч. 3 ст. 99 ЦК України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 КЗпП України.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників підприємства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу, згідно з якою члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов`язків.

Статтею 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства. Загальні збори (збори уповноважених): приймають статут підприємства, вносять до нього зміни та доповнення; вирішують питання про обрання правління, його голови та ревізійної комісії підприємства; приймають рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства, про його участь в акціонерних товариствах, корпораціях, асоціаціях, концернах та інших об`єднаннях; вирішують інші важливі питання діяльності підприємства.

Як встановлено п. 1.1. Статуту Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів 1» (далі КСП), КСП є добровільним об`єднанням громадян для спільного виробництва сільськогосподарської та іншої продукції, і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Згідно з п. 13.2 Статуту КСП, вищим органом управління є загальні збори членів КСП. У період між зборами справами КСП управляє правління.

Відповідно до абз. 2 п. 13.3. Статуту КСП, загальні збори членів КСП обирають та звільняють голову правління КСП, членів правління та ревізійної комісії, заслуховують та затверджують звіти про їхню діяльність. Абзацом 2 п. 13.15. Статуту КСП передбачено, що голова правління КСП, члени правління і ревізійної комісії, які не виправдали довіру колективу, можуть бути відкликаними достроково за рішенням загальних зборів членів КСП.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , у судовому засіданні надали пояснення, що позивач ОСОБА_1 з 04.12.2019 не є членом правління КСП "Україна-Черняхів-1".

Згідно протоколу №04/12/2019 загальних зборів членів (учасників) КСП "Україна-Черняхів-1" від 04.12.2019 встановлено, що 04.12.2019 на загальних зборах членів КСП прийнято рішення про обрання нового складу правління КСП в складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ревізійну комісію КСП в складі: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Таким чином, станом на 01.04.2020 головний бухгалтер КСП "Україна-Черняхів-1" ОСОБА_1 не була членом правління КСП "Україна-Черняхів-1".

Оцінивши досліджені у справі докази, суд вважає, що представником відповідача не доведено правових підстав для застосування у спірних правовідносинах норм права, що регулюють відсторонення позивача, як члена виконавчого органу, визначених ст.99 ЦК України.

За вказаних вище обставин та виходячи з наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах мають бути застосовані норми положень трудового законодавства, визначених ст. 46 КЗпП України.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів про наявність передбачених законом підстав для відсторонення позивача від роботи. Оскаржуване розпорядження не містить підстави для відсторонення, яка передбачена ст. 46 КЗпП України чи іншим нормативним документом.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 не розпочиналось. Реєстрація кримінального провадження №0000114 за ч.1 ст.357 КК України по факту викрадення документів КСП "Україна-Черняхів-1" не має правового значення для вирішення даного спору.

Таким чином, відсторонення позивача на період проведення аудиту від виконання обов`язків головного бухгалтера КСП "Україна-Черняхів-1" є порушенням ст. 46 КЗпП України.

Також встановлено, що ревізійною комісією на виконання п.п. 13.13-13.14 Статуту КСП "Україна-Черняхів-1" в період з 11 травня 2020 року по 12 червня 2020 року проведено перевірку фінансово-господарської діяльності КСП "Україна-Черняхів-1" за період з 07.02.2018 по 01.04.2020, акт ревізії затверджено 24.06.2020 (а.с.177-183).

Відомостей про ухвалення остаточного рішення про можливість (неможливість) виконання позивачем роботи, передбаченої трудовим договором, або перебування його на посаді головного бухгалтера, скасування чи припинення дії пункту 3 розпорядження голови правління КСП "Україна-Черняхів-1" від 01.04.2020, відповідачем не надано.

Позивача ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера КСП "Україна-Черняхів-1" за прогули згідно п.4 ст.40 КЗпП України з 05.10.2020.

Згідно ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Сторонам роз`яснювались судом їх права та обов`язки щодо подання доказів та наслідки не вчинення цих процесуальних дій.

З огляду на викладене, враховуючи досліджені матеріали справи та встановлені обставини, вирішуючи питання щодо законності відсторонення позивача, суд дійшов до висновку про те, що підстав, визначених ст. 46 КЗпП України, на відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків головного бухгалтера в судовому засіданні не встановлено, відповідачем доказів про наявність останніх в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не надано, через що трудові права позивача є порушеними.

Згідно вказаного, суд дійшов висновку про визнання неправомірним та скасування оскаржуваного пункту 3 розпорядження голови правління КСП "Україна-Черняхів-1" Максимчука Б.С. від 01.04.2020 щодо відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків головного бухгалтера, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

ІV.II. Щодо позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд приходить до наступного висновку.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 № 13 зазначено, що якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП).

Вимушений прогул - це часовий відрізок, протягом якого людина позбавлена можливості працювати, внаслідок рішення керівника або уповноваженого ним органу.

Позивача відсторонено від роботи з 01.04.2020, звільнено з роботи з 05.10.2020, тобто в цей період часу було порушено її трудові права, тому саме цей період і слід визнати вимушеним прогулом.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про незаконність відсторонення позивача від роботи (без збереження заробітної плати), вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто з 01.04.2020 до дати звільнення (05.10.2020) є законними та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок), цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: з) вимушеного прогулу. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Отже, для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу у даній ситуації має застосовуватись розмір доходу позивача за січень та лютий 2020 року, тобто за два місяці, що передують події відсторонення від роботи 01 квітня 2020 року, оскільки відомостей про розмір нарахування позивачу заробітної плати за березень 2020 року відповідачем не надано.

Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано суду довідку форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оформленої станом на 23.07.2020, згідно якої позивачу за січень 2020 року було нараховано заробітну плату в сумі 7122,12 грн., за лютий 2020 року позивачу було нараховано заробітну плату в сумі 10267,46 грн., з березня 2020 року відомості про нарахування заробітної плати відсутні.

Вказаний розмір нарахованої заробітної плати підтверджується і довідками форми №Д4 за січень та лютий 2020 року по КСП "Україна-Черняхів-1", які враховуються судом.

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу виглядає наступним чином.

17389,58 грн. (сума заробітної плати за січень та лютий 2020 року) : 41 (кількість робочих днів у січні та лютому 2020 року) = 424,14 грн. (середньоденна заробітна плата).

Кількість робочих днів за час вимушеного прогулу з 01.04.2020 по дату звільнення позивача з посади - 05.10.2020 (включно) становить 128 робочих днів.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується та становить: 424,14 грн. (середньоденна заробітна плата) х 128 (робочі дні в період вимушеного прогулу) = 54289,92 грн.

Отже, відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2020 по 05.10.2020 (дату звільнення) у розмірі 54289 грн. 92 коп., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.10.2020 по день ухвалення рішення суду задоволенню не підлягають.

При цьому суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

ІV.III. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за березень 2020 року слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці", визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року N 8-рп/2013 у справі N 1-13/2013 зазначено, що поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (частина 1 статті 115 КЗпП України, частина 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці").

Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з КСП «Україна-Черняхів-1», була прийнята на посаду головного бухгалтера, що підтверджується трудовим договором № 2. Пунктом 3.1. трудового договору №2 визначено, що оплата праці працівників здійснюється керівником згідно штатним розкладом, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати (а.с.12-13).

Позивач, звертаючись до суду з указаним позовом, зазначала про те, що відповідачем їй не виплачена заробітна плата за березень 2020 року у розмірі 8906,94 грн., із розрахунку 424,14 грн. (середньоденна заробітна плата) х 21 (кількість робочих днів у березні 2020 року).

На підтвердження позовних вимог позивачем надано довідку про індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) ОСОБА_1 , згідно якої в графі доходи (заробітна плата) позивача з КСП "Україна-Черняхів-1" за березень 2020 року - відомості не зазначено (а.с. 5-8).

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову в цій частині, зазначаючи, що з позивачем проведено повний розрахунок за фактично відпрацьовані дні, заробітна плата за вирахуванням обов`язкових платежів була перерахована на картковий рахунок позивача, а вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 8906,94 грн. за березень 2020 року є необгрунтованими і не підтверджені жодними належними доказами.

Згідно з дослідженими в судовому засіданні відомостями зарахувань заробітної плати по КСП «Україна-Черняхів-1» за період з 01.03.2020 по 02.04.2020, встановлено, що за період з 21 по 30 березня 2020 року ОСОБА_1 отримала заробітну плату в сумі 8500 грн., за період з 1 по 2 квітня 2020 року ОСОБА_1 отримала заробітну плату в сумі 11000 грн. (а.с.75-77, 159-161).

Згідно довідки КСП "Україна-Черняхів-1" від 07.06.2021 №39, заборгованість по заробітній платі перед головним бухгалтером ОСОБА_1 відсутня (а.с.141).

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за березень 2020 року в розмірі 8906,94 грн., оскільки порушень законодавства з виплати заробітної плати за березень 2020 року судом не встановлено, позивачем у ході розгляду справи не доведено.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1146,55 грн. (840,80 грн. + 305,75 грн.) виходячи з розрахунку: 1) 54289,92 грн : 149297,28 грн (424,14 грн х 352 робочих днів) х 100 = 36,364 грн; 2) 840,80 грн х 36,364 грн : 100 = 305,75 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 розпорядження голови правління Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" Максимчука Б.С. від 01.04.2020 щодо відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків головного бухгалтера.

Стягнути з Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2020 по 05.10.2020 у розмірі 54289 (п`ятдесят чотири тисячі двісті вісімдесят дев`ять) грн. 92 коп. Сума середньої заробітної плати зазначена без врахування податків і обов`язкових платежів.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1", на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) грн. 55 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Колективне сільськогосподарське підприємство Україна-Черняхів-1

місцезнаходження:

Житомирська область, смт Черняхів, вул. Мельнична, 6

Повне рішення складено 09.09.2021.

Суддя О.М. Збаражський