Справа № 415/6243/20
Провадження № 22-ц/810/547/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 квітня 2021 року, ухваленого Лисичанським міським судом Луганської області у складі: судді Калмикової Ю.О. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про батьківство, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків),

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що з 17 жовтня 2018 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано 29 липня 2020 року рішенням Лисичанського міського суду Луганської області.

Під час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачка народила дитину ОСОБА_3 , актовий запис № 2, здійснений виконавчим комітетом Привільської міської ради, батьком вказано позивача.

Судовим наказом Лисичанського міського суду Луганської області від 29 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час сварки відповідачка повідомила позивача про те, що він не є батьком дитини, тому він вирішив скористатися гарантованим правом на оспорювання батьківства.

На підставі викладеного позивач просив суд виключити відомості про батьківство, ОСОБА_1 , з актового запису №2 зробленого 15 січня 2019 року виконавчим комітетом Привільської міської ради Луганської області про народження ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів, які стягнуті судовим наказом Лисичанського міського суду Луганської області від 29 липня 2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 .

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позовних вимог повністю.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про батьківство, третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків) задоволено частково.

Виключено відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька, з актового запису № 2 від 15 січня 2019 року, вчиненого Виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанська Луганської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду в частині відмови у припиненні стягнення з позивача аліментів, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в наведеній частині та ухвалити нове рішення в цій частині, яким припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів, які стягнуті судовим наказом Лисичанського міського суду Луганської області від 29 липня 2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В іншій частині залишити без змін.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції помилково вважає, що вимога про припинення аліментів є передчасною, оскільки вона є похідною від вимог про оспорювання батьківства, а тому може бути розглянута в одному провадженні з огляду на пов`язаність цих вимог між собою.

Крім того позивач зазначає, що аліменти стягуються не на підставі судового рішення, а на підставі судового наказу, а процедура перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами діючим ЦПК не передбачена та можуть виникнути процедурні складнощі з оскарженням судового наказу за нововиявленими обставинами.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021 визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів Стахової Н.В., Лозко Ю.П. Ухвалою суду від 11 червня 2021 року та 25 червня 2021 апеляційну скаргу було залишено без руху. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 09 серпня 2021 замінено суддю Стахову Н.В. на суддю Кострицького В.В. у зв`язку із перебуванням першого на лікарняному. Апеляційне провадження у справі відкрито 09 серпня 2021 року, ухвалою суду від 20 серпня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 05 жовтня 2021 року о 14-й год. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 вилучено суддю Кострицького В.В. у зв`язку із перебування у відпустці, новий суддя у складі суду - Карташов О.Ю.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», та частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині позовних вимог про припинення стягнення з позивача аліментів на підставі судового наказу від 27 січня 2020 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 17 жовтня 2018 року, який зареєстрований Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області, про що зроблено актовий запис № 167 (а.с. 4).

Згідно з рішенням Лисичанського міського суду від 29.07.2020 року (справа №415/3704/20) №2/415/1066/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 5-6).

Судовим наказом Лисичанського міського суду Луганської області від 27.01.2020 року №415/77/20, 2-н/415/19/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року та досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позову в частині припинення стягнення з позивача аліментів на підставі судового наказу від 27.01.2020 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області, суд виходив з того, що оскільки позивачем у даній справі спростовано своє батьківство відносно дитини, його права можуть бути захищені, а обов`язок сплачувати аліменти - припиненим, шляхом перегляду судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, а тому позовна вимога про звільнення позивача від обов`язку сплати аліментів на підставі виданого 27.01.2020 року Лисичанським міським судом Луганської області, судового наказу, є передчасною та не підлягає задоволенню.

Переглядаючи справу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

У справі, яка переглядається, позивач посилався як на підставу для припинення стягнення з нього аліментів за судовим наказом на виключення відомостей про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини.

Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини.

Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Отже, виключення запису про батьківство позивача є підставою для припинення стягнення з нього аліментів за судовим рішенням, виходячи з системного аналізу норм Сімейного Кодексу України, що регулюють спірні правовідносини - глави 15 розділу ІІІ, і відповідно, є підставою для припинення стягнення з нього аліментів.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилання суду на те, що з огляду п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», задоволення судом вимог про виключення відомостей з актового запису про народження як про батька дитини може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів, у зв`язку з нововиявленими обставинами, і оскільки позивачем у даній справі спростовано своє батьківство відносно дитини, його права можуть бути захищені, а обов`язок сплачувати аліменти - припиненим шляхом перегляду судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, є помилковим, оскільки обставина виключення відомостей про батьківство позивача відносно дитини відповідачки не є нововиявленою в розумінні закону.

Належним способом захисту порушеного права позивача в цьому випадку є саме припинення стягнення з нього аліментів, чим він і скористався.

Вказане неправильне застосування норм матеріального права призвело до помилкового вирішення спору, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 квітня 2021 року в частині позовних вимог про припинення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 на підставі судового наказу від 27 січня 2020 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви (840,80 грн) та за подання апеляційної скарги (1261,20 грн), загалом 2102 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 квітня 2021 року в частині позовних вимог про припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на підставі судового наказу від 27 січня 2020 року, виданого Лисичанським міським судом Луганської області, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 згідно судового наказу Лисичанського міського суду Луганської області від 27 січня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2102 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 05 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді: