Справа № 664/2472/21
Провадження № 2-н/664/177/21
У Х В А Л А

08 вересня 2021 року м. Олешки

Суддя Цюрупинського районного суду Херсонської області Бойко В.П., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,-

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Перевіривши заяву та надані до неї матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до пп. 4-1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовийзбір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 227 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В пункті 26 постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами, внесеним постановою Пленуму №10 від 25.09.2015 року, суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Крім того, згідно з п. 26 вказаної постанови суди повинні перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, використовуючи способи, передбачені ЦПК України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування такого фонду.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №826/2429/18, від 20.02.2019 року у справі №823/1940/18, від 04.11.2020 року у справі №609/538/19, від 27.01.2021 року у справі №754/6573/13

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу представником заявника Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» надано платіжне доручення від 07.10.2020 року № про сплату судового збору у розмірі 210,20 грн. та платіжне доручення від 28.07.2021 року № про сплату судового збору у розмірі16,80 грн. Однак, станом на 08.09.2021 року відсутнє підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а саме: в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» відсутній показник (Виписка про зарахування судового збору) автоматичного поєднання платіжного доручення з Державною Казначейською службою.

Згідно з п. 1 При перевірці судом надходження сплаченої суми до бюджету, виявилося, що вищевказане платіжне доручення від 07.10.2020 року № про сплату судового збору у розмірі 210,20 грн. поєднано з матеріалами іншої цивільної справи №664/2802/20 за заявою ПАТ ВФ Україна про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги (провадження №2-н/664/150/20). Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29.10.2020 року було відмовлено ПАТ ВФ Україна у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

За таких обставин, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, оскільки до заяви не додано документу, що підтверджує повну сплату судового збору.

Частина 1 ст. 166 ЦПК України передбачає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165-166, 258-261, 353-354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії може бути апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.П.Бойко