Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/13/2021 Справа № 641/8917/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо відсутності зняття арешту та зобов`язати поновити її порушене право шляхом зняття арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження № 12317273 від 20.01.2012 під час ВП № 31852067.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник посилається на те, що в серпі 2019 року вона дізналась про те, що 20.01.2012 державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харкова було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження щодо всього нерухомого майна, на теперішній час виконавче провадження закінчено, однак даний арешт не знято, що позбавляє її можливості в повній мірі здійснювати та реалізовувати своє право власності відносно арештованого майна.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Качанов Є.О. підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час ті місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 31852067 з виконання виконавчого листа № 2-1548/2011, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 28.09.2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Надра Банк» суми боргу в розмірі 60950,44 грн.

За даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Клітенко Д.Ю. 20.01.2012 відкрито виконавче провадження, 12.04.2013 стягнуто виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, 11.09.2014 та 23.10.2014 звернуто стягнення на майно боржника; 26.02.2016 постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення за належністю виконавчого документа до іншого відділу ВДВС), оскільки майно, що належить боржнику відсутнє, однак наявне майно в АДРЕСА_1 .

З відповіді Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 26.07.2021 вбачається, що виконавчий документ № 2-1548/2011, виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова 28.09.2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Надра Банк» суми боргу в розмірі 60950,44 грн., надійшов до їх Відділу 10.03.2016, а вже 12.03.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відмову у прийнятті виконавчого документу до примусового виконання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», пакет документів разом із оригіналом виконавчого листа повернуто до Комінтернівського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В подальшому, постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 24.05.2017 закінчено виконавче провадження № 52593607 з виконання виконавчого листа № 2-1548/2011, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 28.09.2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Надра Банк» суми боргу в розмірі 60950,44 грн., оскільки рішення суду виконано, заборгованість сплачено в повному обсязі.

Даною постановою також припинено чинність арешту боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення, вилучено запис про обтяження за реєстраційним № 7440857, що був вжитий постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 31852067 від 23.10.2014.

При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 16.07.2017 в Реєстрі міститься запис про обтяження арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 12317273 від 26.03.2012, внесений на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Клітенко Д.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.01.2012.

З відповіді Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19.08.2019 вбачається, що дану постанову державного виконавця від 20.01.2012 неможливо ідентифікувати за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, а тому державний виконавець не має змоги перевірити та ідентифікувати арешт та зняти його з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 .

Згідно положень ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження в січні 2012 року, державний виконавець одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з відповіді Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19.08.2019 постанова державного виконавця від 20.01.2012 про арешт боржника ОСОБА_1 не зберіглась, а тому при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.05.2017 державним виконавцем не було вирішено питання про припинення чинності арешту боржника та не скасовані заходи примусового виконання рішення, в тому числі не вилучено запис про обтяження за реєстраційним № 12317273, що був вжитий постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 31852067 від 20.01.2012.

Відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час закінчення виконавчого провадження (24.05.2017), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до ч. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, державним виконавцем було допущено бездіяльність та в супереч положень діючого законодавства не прийнято рішення та не вилучено запис про обтяження за реєстраційним № 12317273, що був вжитий постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 31852067 від 20.01.2012, а тому скарга ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 450-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не вилучення запису про обтяження за реєстраційним № 12317273, що був вжитий постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 31852067 від 20.01.2012.

Зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) поновити порушене право ОСОБА_1 .

Зняти арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Клітенко Д.Ю. від 20.01.2012 у ВП № 31852067 про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 12317273.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя -Д. Є. Боговський