Справа № 209/757/21
Провадження № 2/209/685/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.,

за участі секретаря - Погрібної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Державний реєстратор Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Астафьєва Яна Вікторівна, Державний реєстратор приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган Марія Анатоліївна, Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороз Дмитро Олександрович, Державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інна Петрівна, Державний реєстратор Комунального підприємства Куманівецької сільської ради Вінницької області "Вектор" Гавришенко Вікторія Олексіївна, Державний реєстратор Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кравцова Олена Сергіївна, про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вищенаведена цивільна справа, по якій ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі та за участі її представника адвоката Куснер Н.О. Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Кошарна С.С., відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомляли, відзиву на адресу суду не надходило, будь-які заяви чи клопотання відсутні. Направлені судом поштові відправлення на адреси реєстрації відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , повернулися до суду у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаними адресами.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог в судове засідання не з`явились.

Державний реєстратор Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Астафьєва Яна Вікторівна та Державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інна Петрівна, у судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляли, будь-які заяви чи клопотання відсутні. Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороз Дмитро Олександрович та Державний реєстратор Комунального підприємства Куманівецької сільської ради Вінницької області "Вектор" Гавришенко Вікторія Олексіївна, у судове засідання не з`явилися, направлені судом поштові відправлення на адреси їх місцязнаходження, повернулися до суду у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаними адресами.

Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган Марія Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Державний реєстратор Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кравцова Олена Сергіївна в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Подільським РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на адресу суду було надіслано належним чином завірену копію виконавчого провадження № 57214246.

Крім того, 02.06.2021 року до суду надійшла заява про належне направлення процесуальних документів відповідачу ОСОБА_3 , який проживає в Чеській Республіці у м.Прага відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 року.

08.09.2021 року до початку судового засідання представником позивача адвокатом Куснер Н.О. до суду було надано заперечення на заяву ОСОБА_3 про направлення процесуальних документів у порядку Конвенції. На обґрунтування заперечення, представник позивача зазначає, що своєю заявою ОСОБА_3 підтвердив факт своєї обізнаності про наявність справи в якій він виступає в якості відповідача, обізнаності про номер справи, суд та суддю, а отже фактично вже є повідомлений про справу та має можливість забезпечити захист своїх прав через представника. Вважає, що заява подана відповідачем на затягування розгляду справи, оскільки він має щонайменше двох представників на території України. Висловлення у заяві ОСОБА_3 , що ним прийнято рішення про самостійне представництво своїх інтересів у даній справі суперечить як ЦПК України, ЦК України так і самій Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах. Просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 , долучивши до матеріалів справи докази наявності представників у відповідача.

Статтею 2 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи необхідно розглядати в контексті норм статей 2, 5, 8 ЦПК України, згідно з якими, завданням суду є здійснення правосуддя з метою захисту прав і свобод осіб та надання їм рівних процесуальних можливостей для захисту своїх прав, які повинен забезпечити суд, а обов`язок суду щодо належного повідомлення сторін у справі є необхідним процесуальним механізмом забезпечення сторонам обізнаності щодо своєї судової справи та з метою реалізації права на захист.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція 1950 року) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки), § 49).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Зокрема, «право на публічний розгляд», передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає право на «усне слухання». І це право було б позбавлене смислу, якби сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь у ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана до суду таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи.

Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його цивільних прав та обов`язків. Порушенням права на справедливий суд визнавався судовий розгляд без повідомлення особи за її відомим місцем проживання (пункт 97 та інші рішення у справі «Schmidt v. Latvia» від 27 квітня 2017 року). У § 87 у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. «Ruiz-Mateos v. Spain», рішення від 23 червня 1993 року, серія A, № 262, с. 25, параграф 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands», рішення від 27 жовтня 1993 року, серія A, № 274, с. 19, параграф 33, та «Ankerl v. Switzerland», рішення від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, параграф 38).

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Як видно із зазначеного вище, дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи є необхідною і важливою умовою для забезпечення та реалізації завдань та принципів правосуддя.

Особливо, дотримання цього механізму має важливе значення, якщо учасником у справі виступає особа, яка проживає за кордоном. Від дотримання правильного процесуального порядку повідомлення такого учасника про судовий розгляд справи у подальшому буде також залежати визнання та виконання, прийнятого судом України рішення, за кордоном (якщо це необхідно). Крім того, порушення встановленого процесуального порядку для належного повідомлення учасників справи, є підставою для визнання судових рішень, які постановлені з порушенням такого порядку, незаконними та їх скасування.

Зокрема, Верховним Судом України у справі № 6-835цс17 сформовано правовий висновок щодо норм права, пов`язаних із належним повідомленням сторони по справі, яка є громадянином однієї із держав-учасниць Конвенції 1993 року про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Так, відповідно до цього правового висновку, у разі, якщо відповідач у справі є громадянином однієї із держав-учасниць Конвенції 1993 року і проживає на її території, він має бути повідомлений про час і місце судового розгляду справи за позовом до нього відповідно до положень Конвенції: за дорученням суду України направленим через головні територіальні управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачене міжнародним договором України. Аналогічний правовий висновок знайшов своє відображення також у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 по справі № 361/10395/14-ц.

Відповідно до висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів вказано, що визнаючи повноваження судді тлумачити закон, слід пам`ятати також і про обов`язок судді сприяти юридичній визначеності. Адже юридична визначеність гарантує передбачуваність змісту та застосування юридичних норм, сприяючи тим самим забезпеченню високоякісної судової системи.

Пам`ятаючи про цю мету, судді застосовуватимуть принципи тлумачення, прийняті як у національному, так і в міжнародному праві. У країнах загального права їхнім орієнтиром буде будь-який доречний прецедент. У країнах континентального права їхнім орієнтиром буде судова практика, особливо практика найвищих судів, завданням яких є забезпечення єдиної судової практики.

У свою чергу, пунктом 49 Висновку Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень передбачено, що судді повинні в цілому послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, це слід чітко вказати в його рішенні.

Зазначене вище кореспондується із п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити безладного руху судового процесу.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

Як зазначено у висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів метою судового рішення є не лише вирішення певного спору через надання сторонам юридичної визначеності у їхніх правовідносинах, але часто також установлення судової практики, яка може попередити виникнення інших спорів та забезпечити суспільну гармонію.

З підстав викладеного повідомлення учасників справи, які проживають за кордоном, є досить важливим елементом для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, що не суперечить міжнародним договорам, нормам чинного законодавства та єдиній правозастосовчій практиці.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ч.8 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Виходячи з вищевикладеного, вивчивши матеріали цивільної справи, надані представником позивача та відповідачем документи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заперечення представника позивача адвоката Куснер Н.О. на заяву ОСОБА_3 про направлення процесуальних документів у порядку Конвенції необхідно відмовити та задовільнити заяву відповідача по справі про належне направлення процесуальних документів ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що відповідач по справі ОСОБА_3 є громадянином Чеської республіки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , то згідно Угоди між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ратифікованої Верховною Радою України 10 січня 2002 року, необхідно доручити іноземному суду міста Прага Чеської Республіки вручити ОСОБА_3 ухвалу суду, копію позовної заяви із доданими документами та допитати ОСОБА_3 . Провадження по справі зупинити до отримання результатів виконання судового доручення.

Керуючись Угодою між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ратифікована Верховною Радою України 10 січня 2002 року; ст. 175-177, ст. 185-192, ч.8 ст.252, 260, 261, 498 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заперечення представника позивача адвоката Куснер Н.О. на заяву ОСОБА_3 про направлення процесуальних документів у порядку Конвенції відмовити.

Доручити компетентному суду м. Прага, Чеської республіки за місцем мешкання відповідача, вручити копію ухвали та допитати в порядку судового доручення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Чеської республіки, місце проживання: АДРЕСА_1 , інші засоби зв`язку не відомі.

Під час допиту необхідно з`ясувати чи визнає ОСОБА_3 позивні вимоги позивача по справі ОСОБА_1 , чи має будь які заперечення чи клопотання відповідно даного позову, чи є можливість бути присутнім у судовому засіданні при розгляді даної цивільної справи?

Протоколи та інші документи, складені у зв`язку з виконанням цього доручення надіслати на адресу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

У разі неможливості виконання цього доручення повідомити про обставини, які перешкоджають його виконанню.

Розгляд справи зупинити до отримання результатів виконання судового доручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Я.В. Замкова