Справа № 351/864/21
Номер провадження №2/351/480/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2021 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області
в складі : головуючого-судді Собка В.М.,
з участю секретаря Нагірняк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, -
Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, мотивуючи тим, що сторони являються батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на сьогоднішній день проживає з позивачкою окремо від відповідача та перебуває на повному утриманні позивачки. Позивачка має намір в період з 01.06.2021 р. по 31.12.2021 р., виїжджати із сином на відпочинок та обстеження, а саме: Туреччини та Єгипту, Республіки Польща та інші країни Шенгенської зони. Однак відповідач не бажає надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у передбачений законом порядок, не пояснивши причину свого рішення, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просила надати дозвіл періодом на три роки.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях:
З свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 , слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 25.06.2010 р. розірвали шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу « ОСОБА_4 » присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » .
Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 записано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Згідно ч.1 та ч.2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності і батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини .
У відповідності до ст. 9 «Про права дитини», прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 р.- держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі контакти, з обома батьками за винятком випадків коли це суперечить інтересам дитини.
Крім цього ст. 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Підпунктом 3, пункт 2-2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 р. передбачено, що виїзд за межі України громадян, що не досягли 16 річного віку у супроводі одного із батьків або у супроводі осіб уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред`явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України, який не досяг 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.
Пункту 5 вказаних Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку в супроводі осіб, які уповноважені особа батьками здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави (держав) прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі.
Виходячи із вищенаведеного суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи те, що позивачка має намір поїхати на відпочинок з дитиною за кордон, що сприятиме духовному та інтелектуальному розвитку дитини, відмова відповідача є безпідставною і немотивованою, чим порушуються як права позивача так і права дитини безперешкодно пересуватися за межі України .
На підставі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 5 «Правил перетинання державного кордону громадян України», ст. 155 СК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282ЦПК України,-
Позов задовольнити частково.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України, без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини, ОСОБА_2 , в супроводі мами ОСОБА_1 , на період з 02.09.2021 р. по 01.09.2022 р., а саме: до Туреччини, Єгипту, Республіки Польща та інші країни Шенгенської зони.
Надати дозвіл ОСОБА_1 , без згоди ОСОБА_2 , оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: В.М.Собко