Справа № 346/1560/21
Номер провадження №2/351/523/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2021 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді - Собка В.М.,
з участю секретаря - Нагірняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, свої позовні вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.2016 р. позивачка успадкувала житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У даному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_1 , - власник, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_2 син, ОСОБА_4 - онук. З 2018 р. ОСОБА_5 не проживає у вищезазначеному будинку. Останній не турбується про спірне житло, не несе ніяких витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги. Оскільки відповідач прописаний в житловому будинку належному позивачці, однак в ньому не проживає, виникають проблеми з оплатою комунальних послуг, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом.
Позивачка подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила позов задоволити, справу розглядати за її відсутності, згідна на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся на веб-сайті суду, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань:
-з свідоцтва про право на спадщину за заповітом слідує, що спадкоємцем майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно слідує, що за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, зареєстровано право власності на будинок, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
З довідки від 01.04.2021 р. №188, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 являється власником господарства в АДРЕСА_1 , зареєстрована із наступним складом сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 онук.
З акту обстеження житлового будинку в АДРЕСА_1 слідує, що зі слів власника господарства ОСОБА_1 , встановлено та підтверджено, що з 2018 р. ОСОБА_2 , 1990 р.н. син ОСОБА_7 в господарстві не проживає, особистих його речей в будинку не виявлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачці житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку. В решті позову слід відмовити, оскільки визнання втратившим право на проживання тягне за собою зняття з реєстрації.
На підставі ст. ст. 319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282ЦПК, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: В.М.Собко