РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/472/21

Справа № 510/2411/20

01.09.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

за участю секретаря Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Алла» про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 05 листопада 2017 року було укладено договір позики.

Пунктом 1.1 встановлено предмет договору, а саме, позикодавець надає позичальнику безвідсоткову позику, а останній зобов`язується повернути позику у строк визначений договором.

Згідно п. 2.1. Договору позики, її розмір складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4.1. Строк позики визначається з моменту перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника або належним оформлення проходу грошових коштів до каси Позичальника або оплата товару від імені Позичальника в касу іншого підприємства.

05 листопада 2017 року між ПП «Карп» та відповідачем було укладено договір поставки, згідно умов якого ПП «Карп» зобов`язався поставити та передати у власність Покупця товар, зокрема сеголетку 2017р., а покупець прийняти та сплатити поставлений товар на умовах договору.

За домовленістю з директором Селянського (фермерського) господарства «Алла», на виконання умов договору позики, позивачем було здійснено оплату товару від імені Селянського (фермерського) господарства «Алла» за договором поставки від 05 листопада 2017 року на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Враховуючи, що зобов`язання за договором позики відповідачем не виконано, позивач для захисту своїх прав звернулась із позовом до суду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, від представника позивача адвоката Кобак Р.І. до суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, не заперечує проти заочного вирішення справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі. Відзиву до суду не надав.

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги неодноразове неприбуття у судові засідання належним чином повідомленого представника відповідача, задля недопущення порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 05 листопада 2017 року сторони дійшли згоди та уклали договір позики.

Пунктом 1.1 встановлено предмет договору, а саме, позикодавець надає позичальнику безвідсоткову позику, а останній зобов`язується повернути позику у строк визначений договором.

Згідно п. 2.1. Договору позики, її розмір складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4.1. Строк позики визначається з моменту перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника або належним оформлення проходу грошових коштів до каси Позичальника або оплата товару від імені Позичальника в касу іншого підприємства.

05 листопада 2017 року між ПП «Карп» та відповідачем було укладено договір поставки, згідно умов якого ПП «Карп» зобов`язався поставити та передати у власність Покупця товар, зокрема сеголетку 2017р., а покупець прийняти та сплатити поставлений товар на умовах договору.

За домовленістю з директором Селянського (фермерського) господарства «Алла», на виконання умов договору позики, позивачем було здійснено оплату товару від імені Селянського (фермерського) господарства «Алла» за договором поставки від 05 листопада 2017 року на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 386 від 21 листопада 2017 року, на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 387 від 21 листопада 2017 року, на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 388 від 22 листопада 2017 року, на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 389 від 23 листопада 2017 року та на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 390 від 23 листопада 2017 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: відповіддю директора ПП «Карп» ОСОБА_2 на адвокатський запит № 04/2021 від 02 квітня 2021 року, копіями вищевказаних квитанцій до прибуткових касових ордерів.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, що регламентовано п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Статтею 509 ЦК України, визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що регламентовано ч. 1 ст. 627 ЦК України.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України.)

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданих представником позивача квитанцій до прибуткового касового ордеру: № 386 від 21 листопада 2017 року, № 387 від 21 листопада 2017 року, № 388 від 22 листопада 2017 року, № 389 від 23 листопада 2017 року та № 390 від 23 листопада 2017 року, встановлена загальна заборгованість на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. за невиконання відповідачем умов договору позики від 05 листопада 2017 року.

Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано.

На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що позивачем виконані умови договору позики від 05 листопада 2017 року з надання відповідачу безвідсоткової позики на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. шляхом оплати товару від імені відповідача (Позичальника) в касу ПП «Карп» відповідно до п. 4.1. договору.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; уразі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 247, 258, 268, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Алла» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Алла» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Алла» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова