Ухвала

01 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 713/1272/20

провадження № 61-16778 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оксі Банк»;

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 липня 2020 року у складі судді Кибича І. А. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Владичан А. І., Одинака О. О., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У 2009 році відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є акціонерне товариство «Оксі Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 19 червня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 25 тис. доларів США строком до 19 червня 2018 року.

У той же день для забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту ОСОБА_2 передав в іпотеку банку належне йому нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, яка розташована у с. Великий Рожен Косівського району Івано-Франківської області.

Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17 червня 2009 року складала 26 999 доларів 63 центи США, з яких: сума основного боргу за кредитним договором у розмірі 23 864 долари 07 центів США, сума нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1 411 доларів 96 центів США, сума пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі 1 723 долари 60 центів США.

Ураховуючи викладене, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд стягнути з відповідачів на його користь вказану суму кредитної заборгованості, а також понесені банком судові витрати.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2009 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором від 19 червня 2008 року у розмірі 236 096 грн 05 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2009 року.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 липня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2009 року залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 було визнано потерпілим у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 364, частиною першою статті 366 КК України, обвинувальний висновок складено прокурором Першотравневого району м. Чернівці 31 травня 2011 року по факту підробки кредитного договору від 19 червня 2008 року та отримання коштів в сумі 25 тис. доларів США.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2011 року звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 за частиною першою статті 364, частиною першою статті 366 КК України закрито на підставі пункту «є» статті 1 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року.

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про відкрите кримінальне провадження, де його було визнано потерпілим, про розгляд справи у Вижницькому районному суді Чернівецької області про стягнення заборгованості за кредитним договором, проте у встановлений законом строк жодних дій для відновлення свого порушеного права він не вчинив. Натомість матеріали цивільної справи № 2-714/09 згідно акту № 5 про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 20 червня 2019 року, знищені.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він дізнався про зазначене рішення суду лише 22 червня 2020 року суд не вважав поважною причиною пропуску строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, оскільки ним не надано доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним ще в 2011 році про наявність судового рішення про стягнення з нього кредитної заборгованості, пропустив процесуальний строк на перегляд заочного рішення без поважних причин.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 713/1272/20 з Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 липня 2020 року.

У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2021 року зазначену справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що при винесенні заочного рішення Вижницьким районним судом Чернівецької області від 09 листопада 2009 року ОСОБА_1 у судових засіданнях не був присутній і про його ухвалення йому не було відомо.

Крім того, ОСОБА_1 не укладав кредитний договір від 19 червня 2008 року, про наявність кредиту йому нічого не було відомо, ніяких повідомлень з банку чи суду він не отримував та не розписувався в їх отриманні.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2009 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором від 19 червня 2008 року у розмірі 236 096 грн 05 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2009 року.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 липня 2020 року у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2009 року залишено без розгляду.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року справа № 214/5505/16 (провадження № 61-17665св20) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення орендної плати, штрафних санкцій, оплати боргів з комунальних послуг за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначав, що відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 126 ЦПК України передбачені наслідки пропущення процесуальних строків, а саме право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 287 ЦПК України встановлює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Частинами третьою і четвертою вказаної статті передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Тобто, для відповідача норми ЦПК України встановлюють особливий порядок оскарження заочного рішення, а саме шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення, до суду, що його ухвалив.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеному у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2478цс15.

І лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а не без розгляду, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем, на відміну від позивача, у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Можливість ухвалення заочного рішення слугує попередженням відповідачу, який без будь-якої відповідальності ухиляється від явки до суду і розгляду справи. Тому, не з`явившись в судове засідання, відповідач добровільно обмежує себе в використанні передбаченими процесуальними правами на надання суду доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, добровільно виключає свою особисту участь в дослідженні доказів у судовому засіданні.

Таким чином, без скасування ухвали суду про залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без розгляду, у силу імперативних норм ЦПК України відповідач позбавлений можливості оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Законодавець у такому разі, по суті, попереджає відповідача про негативні наслідки для нього у разі безпідставної неявки до суду. Саме у цьому суть інституту заочного рішення, інакше втрачається потреба в цьому інституті цивільного процесуального права.

Оскаржити вказану ухвалу суду, як вказує Велика Палата Верховного Суду, одночасно з оскарженням у загальному порядку рішення суду, є неможливим у силі імперативних норм цивільного процесу.

Крім того, пунктом 16 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Виходячи із системного аналізу правил пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, ухвали про залишення заяви без розгляду підлягають касаційному оскарженню.

Зокрема, такого висновку щодо застосування норм права дійшла колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 07 травня 2018 року у справі № 1905/927/2012 (провадження № 61-4844св18), від 01 листопада 2018 року у справі № 761/41616/16-ц (провадження № 61-1019св18), від 18 березня 2019 року у справі № 523/16743/15-ц (провадження № 61-22005св18).

Направляючи справу № 214/5505/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказував на необхідність відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 761/23218/17 (провадження № 14-172цс19) про те, що ухвала про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від судового рішення по суті.

На розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) за ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення орендної плати, штрафних санкцій, оплати боргів з комунальних послуг.

Процесуальні питання, які є предметом перегляду у цій справі, є подібними до питань, які є предметом розгляду у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21).

Керуючись статтями 252, 253, 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 713/1272/20 (провадження № 61-16778св20) за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 рокудо закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення орендної плати, штрафних санкцій, оплати боргів з комунальних послуг.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович