Справа № 297/715/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Гарані О. А.,

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Попович О. О., відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 та представника третьої особи Бідзіля Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Берегове, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.07.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області він уклав шлюб з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попри тривале спільне проживання, нами так і не вдалося створити міцної сім`ї, оскільки з часом виявилося, що вони одне одному не підходять, оскільки в них абсолютно різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Зазначає, що 09 вересня 2020 року рішенням Берегівського районного суду шлюб між ними розірвано. Через деякий час після розірвання шлюбу відповідачка стала чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сином, хоча він продовжував піклуватися про нього, його здоров`я, фізичний та духовний розвиток та забезпечувати його всім необхідним. Таким чином, просить усунути перешкод у спілкуванні з сином та у його вихованні, визначити спосіб участі у вихованні сина та спілкуванні з ним.

Так, ухвалою судді Берегівського районного суду від 19.04.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

В порядку ст. 178 ЦПК України 12.05.2021 року відповідач ОСОБА_2 подав через канцелярію суду відзив на позов, в якому позов не визнав та зазначив, що наведені ОСОБА_1 , не відповідають дійсності. Також, ОСОБА_2 у відзиві заперечив щодо задоволення позову та просив у задоволенні такого відмовити.

24.05.2021 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, згідно якої останній не погоджується з підставами викладеним у відзиві, оскільки такі належним чином не доведені та нічим не підтверджені.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи, в судовому засідання підтримала поданий висновок органу опіки та піклування Берегівської міської ради та просила позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомив суду, що він був свідком того, що відповідачка перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні з сином.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.11.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області уклали шлюб.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю - ОСОБА_2 .. На даний час між сторонами виник спір щодо участі батька ОСОБА_1 у вихованні дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради №1437/03-17 від 23.06.2021 року, вважається за доцільне в інтересах прав дитини визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши час спілкування: щомісяця в першу та третю суботу місяця з 10:00 до 19:00 год. другу та четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 год. за к.ч., а також святкові дні протягом року, попередньо погодивши з матір`ю ОСОБА_2 , з відвідуванням місця проживання свого батька без присутності матері.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в його вихованні і має право на особисте спілкування з ним. А той із батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та приймати участь в його вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Статтею 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Положеннями ст. 161 СК України закріплено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Крім того, згідно із ст.. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

В частинах ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказаного спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору та суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини.

Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином є законні та обґрунтовані.

Крім того, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвиток, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своєю дитиною служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.

Також, діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребують любові і розуміння. Вони мають це, коли можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Безпосередня участь батька у вихованні дітей, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дітей.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей, батько має бажання приймати участь у вихованні дітей, а спілкування між позивачем та дітьми не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дітьми, тому суд, з урахуванням інтересів дітей, їх віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, його вихованні та встановлення порядку спілкування батька з сином є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та вважає за можливе визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши час спілкування: щомісяця в першу та третю суботу місяця з 10:00 до 19:00 год. другу та четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 год. за к.ч., а також святкові дні протягом року, попередньо погодивши з матір`ю ОСОБА_2 , з відвідуванням сином місця проживання свого батька без присутності матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 259, 263-265, 268, 354, 355, 355, 356, 357, 358, 364, 367, 392 ЦПК України, ст. ст. 141, 157, 159, 161 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Законом України «Про охорону дитинства», суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити час та місце для спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відвідуванням місця проживання свого батька без присутності матері, щомісяця в першу та третю суботу місяця з 10:00 до 19:00 год. другу та четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 год. за к.ч., а також святкові дні протягом року, попередньо погодивши з матір`ю ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя Ільтьо І. І.