14.07.2021 Провадження № 2/389/403/21
У Х В А Л А

14 липня 2021 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дмитрівської об`єднаної територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 12 липня 2021 року звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, у позовній заяві просила відстрочити їй сплату судового збору до винесення рішення по справі відповідно до ст.136 ЦПК України, так як вона є одинокою матір`ю.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються докумети, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст.3 та ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Таким чином, на день подання до суду даної позовної заяви, розмір судового збору за подання до суду позовної заяви фізичною особою майнового характеру складає - 1% від ціни позову, але не менше 908 грн. 00 коп. та не більше 11350 грн.

Згідно з п.2 та п. 9 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більш як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3 ст. 136 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 та 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені норми закону дають можливість зробити висновок про те, що підставою для відстрочення від сплати судового збору може бути лише майновий стан сторони, який перешкоджає сплаті нею судового збору. Крім того дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

До клопотання про відстрочення сплати судового збору не додано жодних доказів щодо майнового стану позивача, які б давали підстави для задоволення її клопотання про відстрочення судового збору. Обставина, що позивача є одинокою матір`ю взагалі не доведена.

За вказаного, заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає. Позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання даного позову до суду.

Крім того, у супереч п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено ціни позову, що зрештою є перешкодою для правильного визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання даного позову до суду. Доказів вартості нерухомого майна до позовної заяви також не долучено.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності. Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначенийпостановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" від 21 серпня 2014 року N 358. Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Отже, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору, не зазначенням ціни позову та ненаданням доказів щодо вартості спірного майна, подана позовна заява не відповідає зазначеним вимогам чинного законодавства та потребує уточнення, а тому на підставі ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Крім того, суд акцентує, що позивачу слід пересвідчитися у правильності визначення ним відповідача у справі, оскільки відповідно до ст.48 ЦПК України, позивачем і відповідачем у справі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідні територіальні громади не є юридичними особами їх представляють сільські, селищні, міські рад, які є органами місцевого самоврядування, та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. У супереч п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України код ЄДРПОУ (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій) юридичної особи (відповідача) не зазначено.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.ст.12, 136, 185,260,261 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської об`єднаної територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок залишити без руху, для усунення недоліків строком десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу надати належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням ціни позову та обгрунтуванням наведеної ним оцінки, сплатити судовий збір, сума якого повинна складати 1% від ціни позову, але не менше 908 грн. 00 коп. та не більше 11350 грн. На підтвердження ціни позову надати документ про вартість спірного майна.

Банківські реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету за звернення до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

ОТРИМУВАЧ КОШТІВ: ГУК у Кіров.обл./тг м.Знам`ян/22030101

КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 37918230

БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП)

КОД БАНКУ ОТРИМУВАЧА (МФО): 899998

РАХУНОК ОТРИМУВАЧА:

UA0011557

КОД класифікації доходів бюджету: 22030101

У разі невиконання вимог суду заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Дата складення ухвали 14 липня 2021 року.

Суддя Г.В. Берднікова