Справа № 562/2383/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2021 р.

Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Мичка І.М.

при секретарі Кондратюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі та визнання за ними права власності, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі та визнання за ними права власності. Свої вимоги обгрунтовують тим, що їм на праві спільної часткової власності разом з відповідачем належить житловий будинок АДРЕСА_1 по 1/2 частині, бажають виділити свою частку в натурі, однак укласти угоду про поділ домоволодіння відповідач не бажає.

Відповідачем ОСОБА_3 в порядку ст.193 ЦПК України подано зустрічний позов про виділ його частки в натурі та визнання за нею права власності як на самостійний об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 28 жовтня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийнято та об`єднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі та визнання за ними права власності.

В судове засідання позивачі за первісним позовом та відповідачі за зустрічним не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали повністю та не заперечували проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним подав заяву, якою позов визнав і не заперечував проти його задоволення, та підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

З`ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог.

Так судом встановлено, що позивачам (відповідачам за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2013 року належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , яка відповідає ідеальній частці у праві спільної часткової власності, площею 57,8 кв.м, позначена на поповерховому плані 1-1 - веранда, 1-2 - ванна, 1-3 - коридор, 1-4 - кухня, 1-5, 1-6, 1-7 житлові, та надвірні будівлі б- сарай (цегла), б1- сарай (дерево), Д- літня кухня-сарай, Г - вбиральня, 1-2 огорожі.

Відповідно відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) ОСОБА_3 належить інша 1/2 частина домоволодіння, яка позначена на поповерховому плані 2-1 - веранда, 2-2 - кухня, 2-3 - житлова кімната, 2-4 - житлова кімната, 2-5 - житлова кімната, 2-6 - коридор, загальною площею 54,2 кв.м та надвірні будівлі "Б-1" - сарай, "В-1" - гараж.

Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч.1, 2 ст.355, ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Частиною 1 ст.358, ст.ст.361, 362 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. При цьому, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а інші співвласники мають переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності.

Згідно із вимогами ст.ст. 364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Поділ в натурі між співвласниками здійснюється за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Верховний Суд України в п.п.7, 8 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

Суд звертає увагу, що встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в користування, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, реалізується зокрема шляхом укладення договору про виділ у натурі частки з спільного майна, проте сторони не досягли згоди щодо укладення такого договору.

Статтею 15 ЦК України кожній особі надане право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз положень указаних норм законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.

До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 923/466/17.

Керуючись ст.ст.12,82, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі та визнання за ними права власності - задоволити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рнкопп НОМЕР_2 стосовно іншого співвласника ОСОБА_3 , виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі частку житлового будинку з надвірними будівлями, яка розташована по АДРЕСА_1 , що відповідає 1/2 частині (площа 57,8 кв.м), позначену на поповерховому плані 1-1 -веранда, 1-2 - ванна, 1-3 - коридор, 1-4 - кухня, 1-5, 1-6, 1-7 житлові, та надвірні будівлі б- сарай (цегла), б1- сарай (дерево), Д- літня кухня-сарай, Г - вбиральня, 1-2 огорожі та визнати за нами право власності як на відокремлений об`єкт домоволодіння по 1/2 частині кожному.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності - задоволити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 , рнкопп НОМЕР_3 стосовно інших співвласників ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , рнкопп НОМЕР_2 , виділити ОСОБА_3 в натурі частку житлового будинку з надвірними будівлями, яка розташована по АДРЕСА_1 , що відповідає 1/2 частині (площа 54,2 кв.м), позначену на поповерховому плані 2-1 - веранда, 2-2 - кухня, 2-3 - житлова кімната, 2-4 - житлова кімната, 2-5 - житлова кімната, 2-6 - коридор, загальною площею 54,2 кв.м та надвірні будівлі "Б-1" - сарай, "В-1" - гараж та визнати за ним право власності як на відокремлений об`єкт домоволодіння.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя