Справа № 202/7271/21
Провадження № 2-з/202/240/2021
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі Булгакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в котрій просив накласти арешт на транспортний засіб автомобіль Toyota RAV4, 2018 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна: 2494, тип: універсальний - В, та заборонити будь-яким особам його відчуження; зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надати суду інформацію про місце знаходження вказаного транспортного засобу та його стан; заборонити сервісним центрам Головного сервісного центру МВС здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаного автомобіля; зобов`язати Головний сервісний центр МВС надати Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська інформацію про нинішнього власника вказаного транспортного засобу; оголосити у розшук вказаний транспортний засіб та заборонити до вирішення спору по суті будь-яким особам експлуатацію цього транспортного засобу, вилучивши його на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при найближчому регіональному сервісному центрі ГСМ МВС.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що він має намір звернутися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на рухоме майно. 23.02.2019 року він придбав у ОСОБА_2 легковий автомобіль Toyota RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується розпискою. Під час укладання угоди також були присутні дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та його батько ОСОБА_4 . Зазначений автомобіль не був переданий йому, сторони вирішили здійснити приймання - передачу автомобіля вже після зняття його з обліку ОСОБА_2 , але не пізніше 23.03.2019 року. Фактично з 24.03.2019 року відбулося повне виконання договору купівлі-продажу автомобіля, так як ОСОБА_2 отримав гроші за автомобіль та закінчився строк для виконання зобов`язань за розпискою. З 24.03.2019 року по сьогоднішній день заявник звертався до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з проханням виконати належним чином зобов`язання, передати йому автомобіль, але вони стали ухилятися від належного посвідчення договору, переховують автомобіль, перестали відповідати на телефонні дзвінки. Більш того, стало відомо, що на час укладання угоди та передачі коштів, придбаний ним автомобіль вже був зареєстрований на ОСОБА_4 , і на нього було видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Заявник зазначає, що між ними виник спір з приводу автомобіля, за який ним сплачено кошти, відповідачами переховується автомобіль, ігноруються будь-які вимоги щодо передачі рухомого майна чи повернення коштів, у зв`язку з чим існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання рішення суду в разі не вжиття заходів забезпечення позову, оскільки відповідачі можуть здійснити заходи щодо відчуження спірного майна.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою цієї статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів, доданих до заяви не вбачається підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заявником не долучено доказів на підтвердження придбання ним автомобія марки Toyota RAV4, 2018 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна: 2494, тип: універсальний - В, придбаного начебто заявником 23.02.2019 року у ОСОБА_2 .

З приводу вимог заявника про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надати суду інформацію про місце знаходження вказаного транспортного засобу та його стан; зобов`язати Головний сервісний центр МВС надати Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська інформацію про нинішнього власника вказаного транспортного засобу; оголосити у розшук вказаний транспортний засіб та заборонити до вирішення спору по суті будь-яким особам експлуатацію цього транспортного засобу, вилучивши його на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при найближчому регіональному сервісному центрі ГСМ МВС, суд зазначає наступне.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, положенням діючих норм законодавства не передбачено таких видів забезпечення, як зобов`язання надати інформацію та оголошення в розшук автомобіля, тому ці вимоги не можуть бути задоволені.

За таких обставин, суд позбавлений можливості пересвідчитися в тому, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у зв`язку з чим суд не вбачає правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову і приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення цієї ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.