ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1799/19 Провадження № 2/636/603/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Чугуївської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого посилалася на те, що вона перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі з 29.06.2016 року, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 . Вона (позивач) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживала із сім`єю за адресою реєстрації відповідача. У зв`язку з конфліктними відносинами з відповідачем з 23 березня 2019 року вона разом із дітьми ( в тому числі й сином Мирославом) проживає окремо від відповідача за адресою: АДРЕСА_3 . Посилаючись на те, що постійно існує загроза того, що відповідач без її відома може забрати дитину, а місце проживання дитини судом не визначено, позивач просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею, матір`ю, ОСОБА_1 . У липні 2019 року ОСОБА_2 надано відзив на позов, в якому відповідач не заперечуючи проти проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 з 23 березня 2019 року окремо від нього, зазначав, що підставою заявленого позову є мета подальшої реєстрації дитини за адресою місця реєстрації позивача: АДРЕСА_2 , в будинку, що належить її матері на підставі приватної власності, і який перебуває в іпотеці , аби ускладнити у подальшому можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитними зобов`язаннями батька позивачки. ОСОБА_2 не заперечує й в подальшому проти проживання дитини з позивачкою, тому вважає, що спір між ними відсутній, і провадження у справі підлягає закриттю. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку відсутністю предмета спору.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Європейський Суд з прав людини у справі «Bellet v. France» зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 175/4803/19, провадження № 61-14287св20.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19) та від 13 квітня 2020 року (справа №686/20582/19, провадження №61-1807св20).

Вищевказані висновки Верховного суду враховуються судом відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що предмет спору не ототожнюється із предметом позову і полягає не в матеріально-правовій вимогі позивача до відповідача, а являє собою суб`єктивні права, свободи чи інтереси, щодо яких виник конфлікт.

З матеріалів справи вбачається, що самими сторонами не врегульовано спірні питання до наступного часу, тому суд вважає, що підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Чугуївської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: