У Х В А Л А

06 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 201/13083/18

провадження № 61-1183св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванютін-Сандомирський Леонід Олегович, про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим попереднього договору до договору купівлі-продажу,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якій з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача на його користь подвійну суму переданих відповідачу коштів, а саме 2 300 000, 00 грн.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд визнати припиненим попередній договір до договору купівлі-продажу квартир, укладений 21 листопада 2018 року між нею та ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року зустрічний позов прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 подвійну суму завдатку у розмірі 2 300 000, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 862, 40 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму авансу у розмірі 1 150 000, 00 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 14 793, 60 грн.

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду містаДніпропетровська від 20 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року.

Також у січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, витребувано з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/13083/18.

Також ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року відмовлено.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду з заявою про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час здійснюється примусове виконання оскаржуваного судового рішення, а незупинення його виконання може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення її порушених прав або інтересів.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення дії (виконання) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Вирішуючи заяву про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, Верховний Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Однак заявник таких причин не навела, а тому, відсутні підстави для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков