РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №569/3965/21

Провадження №2/568/794/21

07 вересня 2021 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши матеріали цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ТОВ «Рівнегаз збут» (, 33023, вул.Грушевського академіка, буд.24, м.Рівне)

до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості за поставлений природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання в розмірі 6011,28 грн., 331,46 грн. 3% річних та 445,83 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач здійснює постачання природного газу відповідачу на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та правил постачання природного газу. Відповідач оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводить, станом на 18.02.21 року має заборгованість у розмірі 6011,28 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні та 3% річних.

Ухвалою від 15.06.21 р. позовну заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

17.08.21 р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

Вказана заява обгрунтована тим, що відповідачем частково сплачено заборгованість за надані послуги з газопостачання, а тому просить стягнути 4661,28 грн. заборгованості за поставлений газ, 331,46 грн. річних та 445,83 грн. інфляційних.

В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні відповідач заперечив позовні вимоги. Пояснила, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової влансості 2/3 частки - ОСОБА_1 , 1/3 частка- ОСОБА_2 . Позивач за вказаною адресою не проживає, наданими послугами з газопостачання не користується.

В судовому засіданні від 18.08.21 р. оголошено перерву до 07.09.21 р.

В судове засідання від 07.09.19 р. сторони не з`явились.

Враховуючи, що від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, відповідач причини неявки не повідомив, суд визнав за можливе ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 належить 2/3 частки та ОСОБА_2 - 1/3 частки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтвом на право власності та технічним паспортом на квартиру.

Відповідно до довідок № 63073 від 11.12.17 р. та № 41898 від 12.08.21 р. за вищевказаною адресою відомості про зареєстрованих осіб відсутні.

Разом з тим, судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_2 .

Як з`ясовано судом, послуги постачання природного газу до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 надавалися відповідно до заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписаної ОСОБА_1 .

Особовий рахунок № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 .

Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.01.18 р. по 31.12.19 р. позивачем надано послуги з газопостачання на 9935,14 грн.

Під час розгдяду справи, судом встановлено, що споживачем оплачено послуги газопостачання частково, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в сумі 4661,28 грн.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу утворення заборгованості за надання послуг з постачання природного газу в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , яка станом на 16.08.21 р. становила 4661,28 грн. Оскільки прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачають відповідальність боржника, тому позивач також вимагав нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат на суму заборгованості.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша статті 319 ЦК України).

Вимоги ст. 322 ЦК України визначають, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Стаття 360 ЦК України вказує, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 в розмірі 2/3 частки та ОСОБА_2 - 1/3 частки.

Отже, у зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_2 надавалися послуги з газопостачання за спірний період, а між сторонами, які є на даний час співвласниками, не було укладено будь-яких договорів щодо утримання будинковолодіння, суд дійшов висновку, що співвласники даного будинку несуть спільний обов`язок щодо утримання нерухомого майна, що перебуває у них на праві спільної часткової власності відповідно до частки кожного з них у праві спільної часткової власності.

При цьому, суд зазначає, що такий обов`язок не припиняється у зв`язку з тим, що позивач не проживає у житловому приміщенні, так як згідно ст. 322 ЦК України право власності зобов`язує володільця майна утримувати своє майно та оплачувати відповідні послуги.

Стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає що, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Невід`ємною частиною ринку природного газу, за відсутністю якої неможливо здійснювати постачання природного газу, є діяльність з розподілу природного газу господарська діяльність, пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам. Діяльність з розподілу природного газу виключає діяльність з постачання природного газу (ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу»).

Розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється позивачем на умовах Типового договору розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕП № 2500 від 30.09.15 р.

Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.01.18 р. по 31.12.19 р. позивачем надано послуги з газопостачання на 9935,14 грн. При цьому, споживач за спожитий природний газ розрахувався частково в сумі 5273,86 грн., чим порушив вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги з газопостачання станом на 16.08.21 р. в сумі 4661,28 грн.

Вказана заборгованість не спростовано належними та допустимими доказами та не заперечується відповідачем.

Оскільки, співвласники будинку за адресою: АДРЕСА_2 несуть спільний обов`язок щодо сплати заборгованості за поставлений природний газ відповідно до частки кожного з них у праві спільної часткової власності, тому, позовні вимоги в частині стягнння заборгованості за поставлений газ слід задоволити частково в сумі 3107,52 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимоги кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Здійснивши розрахунок, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 221 грн річних та 297,2 грн. інфляційних.

Таким чином, враховуючи, що співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 і відповідач, які сумісно є споживачами комунальних послуг газопостачання в цій квартирі, з відповідача підлягають стягення заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 2/3 від загальної заборгованості.

Разом з тим, суд зазначає, що другий співласник квартири за вищевказаною адресою не є відповідачем у даній справі, а тому, в іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви слід покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 89,141, 164, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ "Рівнегаз збут" (вул. Грушевського, 24, м. Рівне, 39589441) 3107,52 грн. заборгованості, 221 гр., 3% річних, 297,2 грн. інфляційних та 1511,8 грн. судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 09.09.21 року.

Суддя А.О. Сільман