УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 2-238/2011(1)

провадження № 61-13521ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня

2015 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування якої, зазначало, що 27 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2466, у відповідності до умов якого право вимоги за кредитним договором від 07 листопада 2007 року № 41/28/07-СП з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, у зобов`язанні відбулась заміна кредитора, де ПАТ «Дельта Банк» набуло новий статус кредитора/стягувача у фінансових правовідносинах між первісним кредитором та ОСОБА_1 , щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого листа виданого 09 березня 2011 року Дніпровським районним судом

м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 652 367,69 дол. США, що за кусом НБУ станом на 13 серпня 2010 року складало 5 147 181,08 грн, судові витрати: судовий збір у розмірі 1 700, 00 грн, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення огляду справи у розмірі 120,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року заяву

ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження, а саме ПАТ «Кредитпромбанк» на

ПАТ «Дельта Банк» з виконання виконавчого листа № 2-238/1-11, виданого 09 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 652 367,69 дол. США, що за кусом НБУ станом на 13 серпня 2010 року складало

5 147 181,08 грн, судові витрати: судовий збір у розмірі 1 700, 00 грн також витрати на інформаційно-технічне забезпечення огляду справи у розмірі 120,00 грн.

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (далі - ТОВ «ФК «Інвест-Кредо») звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування заяви зазначало, що 06 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвест - Кредо» укладено Договір 21153/к про відступлення прав вимоги, за умовами якого, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів зазначених у додатках № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та договорами поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначених цим договором.

Таким чином, у зобов`язанні відбулась заміна кредитора де ТОВ «ФК «Інвест - Кредо» набуло новий статус кредитора/стягувача у фінансових правовідносинах за кредитним договором від 07 листопада 2007 року № 41/28/07-СП до ОСОБА_1 ,

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року заяву

ТОВ «ФК «Інвест - кредо», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження стягувача, а саме ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Інвест-кредо» з виконання виконавчого листа № 2-238/1-11, виданого

09 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 652 367,69 дол. США, що за кусом НБУ станом на 13 серпня

2010 року складало 47 181,08 грн, судові витрати: судовий збір у розмірі 1 700, 00 грн, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення огляду справи у розмірі

120,00 грн.

Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями ОСОБА_1 подав апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року залишено без змін.

11 серпня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 09 жовтня 2015 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, з пропуском строку на касаційне оскарження

Представник заявника порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року ним отримано 29 липня 2021 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що наведені підстави пропущення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції є поважними, процесуальний строк підлягає поновленню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Виходячи з положень чинного законодавства України, заміна осіб у цивільних зобов`язаннях за волевиявленням сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії судового процесу.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи і заміна її новим кредитором у справі, що проводиться відповідно до статті 55 ЦПК України.

У відповідності до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», а 06 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвест - Кредо» укладено договори про відступлення прав вимоги, за якими ПАТ «Кредитпромбанк» відступило

ТОВ «ФК «Інвест - Кредо» права вимоги до позичальника,дійшов правильного висновку про задоволення заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва

від 09 жовтня 2015 року, ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 16 червня 2021 року за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська