Справа № 743/1384/21
Провадження №2-з/743/13/21
УХВАЛА

26 листопада 2021 року смт. Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Павленко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

26.11.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ «БАНК ФОРВАРД» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованим у реєстрі за № 5311 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 12167,19 грн.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищезазначеного виконавчого документа.

Вказана заява обґрунтована тим, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом на кредитному договорі, що не був посвідчений нотаріально, та за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

На час звернення з позовом до суду, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко Аллою Вікторівною, в межах виконавчого провадження № 66968436, на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, звернено стягнення на заробітну плату позивача. Відтак, вжиття такого заходу забезпечення як зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та, у разі задоволення позову, забезпечить можливість виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, учасники справи не повідомлялися.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи заяви та матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно приписів ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України, як до його пред`явлення так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вказав на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, крім іншого, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом (ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Зі змісту позовної заяви, поданої ОСОБА_1 , вбачається, що він ставить питання про визнання виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого відкрито виконавче провадження, таким, що не підлягає виконанню.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій визначені ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 34 вказаного закону, підставами зупинення вчинення виконавчих дій, крім іншого, є зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Аналіз положень даної норми закону та положень ст. 150 ЦПК України дає підстави стверджувати, що у випадку звернення до суду із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зупинення звернення стягнення на грошові кошти заявника (позивача у справі) може відбутися шляхом зупинення вчинення виконавчих дій, передумовою для чого є постановлення судом ухвали про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч. 1 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Заявником надано суду належні підтверджуючі відомості на обґрунтування необхідності та доцільності вжиття заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення цивільного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам та мають бути направлені на забезпечення реального відновлення порушеного права.

В даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходу забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цього заходу, з урахуванням відповідності порушеного права, за захистом якого ОСОБА_1 звернувся до суду, заявленим позовним вимогам.

Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_1 , та аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходу забезпечення позову, із урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, у тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити запобігання порушення його прав, ймовірності ускладнити поновлення порушених прав, у разі невжиття такого заходу, дають судді підстави для висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Крім того, у відповідності до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

В той же час, підстав для застосування зустрічного зобов`язання, у відповідності до ст. 154 ЦПК України, суддя не вбачає.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 149 153, 157, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

З метою забезпечення позову, зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 25.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованим у реєстрі за № 5311 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 12167,19 грн, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко Аллою Вікторівною в межах виконавчого провадження № 66968436.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. Павленко