Справа № 487/1775/20
Провадження № 2/487/252/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 серпня 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Драчинської О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа - Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Бриз», про визнання права користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, в якій просить: визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Відділом обліку та розподілу житлового фонду був виданий ордер на квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю, яка складалась з ОСОБА_3 квартирного наймача та членів його сім`ї ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - донька. У 2000 році позивач знялась з реєстрації та зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_3 , але у цій квартирі не проживала. У подальшому діти стали проживати окремо, а позивач з чоловіком мешкали у спірній квартирі. Чоловік намагався приватизувати квартиру, але не встиг, бо помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті позивач продовжує проживати у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Вважає, що має право на користування вказаною квартирою.

31 березня 2020 р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

28 серпня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву (уточнену) ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа - Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Бриз», про визнання права користування житлом, відкладено підготовче засідання.

30 листопада 2020 року закрито підготовче провадження.

Позивач в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові. просила позов задовольнити.

Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, відзив на позов не надіслали.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.05.1997 р. № 337 домобудівлі по АДРЕСА_4 визнано житловими будинками та доручено відділу обліку та розподілу житлового фонду видати ордери громадянам, які проживають у квартирах домобудівлі по АДРЕСА_4 (Додаток 1) .

Згідно з Додатком №1 до рішення виконкому № 337 від 29.05.1997 р., у кв. АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_3 - кв. наймач, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - донька.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що має право на користування кв. АДРЕСА_1 , як член сім`ї наймача.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ст. 65 ЖК України, Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що право користування житловим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися як члени сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Вирішуючи спори про право користування житловим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий установлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в цьому житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування житловим приміщенням. Указана правова позиція викладена в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85 №2 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ від 25.05.98 №15).

При цьому, як роз`яснив Пленум ВСУ в п.15 постанови «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 1.11.96 №9, наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування житловим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування житловим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Згідно з копією паспорту позивача, з 04.05.1990 року по 05.10.2000 р. ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а з 17.10.2000 р. - по АДРЕСА_3 .

При цьому, згідно з актом про проживання від 07.02.2020 року, сусіди - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтвердили, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що її мати - ОСОБА_1 з чоловіком завжди проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , вона залишилась проживати одна.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 з 1994 р. ОСОБА_1 з чоловіком придбала квартиру по АДРЕСА_7 , в якій проживає їх дочка. А ОСОБА_1 з чоловіком залишились проживати в кв. АДРЕСА_1 , де і проживає по теперішній час.

Також, з досліджених в судовому засіданні копій квитанцій судом встановлено, що позивач сплачувала комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, оцінюючи наведені вище докази, суд дійшов висновку про те, що позивач вселилася в спірну квартиру з дотриманням правил, передбачених нормами ст.ст.65, 64 ЖК, спірне приміщення є її постійним місцем проживання.

Представником відповідача обставини викладені в позові не спростовано, власних пояснень суду не надано.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 набула право користування спірною квартирою, тому її вимоги ґрунтуються на вимогах закону і мають бути задоволені.

Керуючись ст.ст.12,81,141, 263, 264, 265, 268, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа - Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Бриз», про визнання права користування житлом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування (проживання) квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, .

Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Бриз», , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. О. Григор`єв, 6А.

Повне заочне рішення складено 09 вересня 2021 року.

Суддя: З.М. Сухаревич