Справа № 202/3627/19
Провадження № 2/202/87/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності, зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності, відповідно до якого просила визнати за нею право власності на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрила спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є його доньки: позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 . ОСОБА_7 прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 брата ОСОБА_8 , але не оформив своїх спадкових прав. Згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа №2-269, визнано право власності на 34/100 частини на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в рівних частинах, тобто на 34/200 частин на вищевказаний на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за ОСОБА_8 , але право власності не було ним зареєстровано у відповідному органі.

02 червня 2016 року ОСОБА_3 було видано постанову державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 34/200 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_7 , оскільки спадкоємцем не наданий належним чином зареєстрований у відповідних органах документ, що посвідчує право власності на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і тому спадкоємцям необхідно звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2019 року, справу передано на розгляд судді Слюсар Л.П.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху у зв`язку із наявністю недоліків позовної заяви, що були встановленні суддею при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

На виконання вищевказаної ухвали, 26 червня 2019 року ОСОБА_3 направила на адресу суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.

29.08.2019 року від відповідача ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява, яка прийнята ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року та об`єднана в одне провадження з первісним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач за зустрічним позовом вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дядько ОСОБА_8 . Після його смерті відкрилася спадщина на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем ОСОБА_8 був його брат, її батько ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа № 2-269, видане на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , визнано право власності на 34/100 частину вищезазначеного майна на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в рівних долях, тобто на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами було визнано за ОСОБА_8 , але не зареєстровано у відповідному органі.

Її батько, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В строк, передбачений законодавством вона звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що не надано належним чином зареєстрований у відповідних органах документ, що посвідчує право власності на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус роз`яснила їй право на звернення до суду для встановлення права власності на вищезазначену нерухомість. Просила суд визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року задоволено заяву представника відповідача про витребування доказів по справі.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року задоволено заяву представника відповідача про витребування доказів по справі.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року задоволено заяву позивача про витребування доказів.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року залучено в якості співвідповідачів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав та не заперечував щодо задоволення зустрічної позовної заяви. Вказала, що оскільки Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа № 2-269, визнано право власності на 34/100 частини на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: А-1 житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в рівних долях, тобто на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами було визнано за ОСОБА_8 , але не зареєстровано у відповідному органі, тому просила суд в задовольнити позовні вимоги позивача за основним позовом.

Представник відповідача за основним позовом в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву, визнавши за ОСОБА_4 , НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом на 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , в порядку спадкування за ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке належало спадкодавцю на підставі Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа 2-269.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Відповідно до заяв від 31 травня 2021 року, які надійшли до суду 03.06.2021 року, вказали, що не мають відношення до спадщини ОСОБА_7 та просили суд розглядати справу без їх участі.

Представник третьої особи: Третьої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , виданого 31 липня 1973 року Амур Нижньодніпровським районним рагсом м. Дніпропетровська, актовий запис №1531, є: батько ОСОБА_7 , матір ОСОБА_11 (т.1 а.с.120 зв.). 30 листопада 1991 року зареєстровано шлюб ОСОБА_10 з ОСОБА_12 , що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 , прізвище дружини після одруження ОСОБА_13 (т.1 а.с.121 зв.).

Батьками відповідача ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 , виданого 22 грудня 1970 року Амур-Нижньодніпровським районним рагсом м. Дніпропетровська, актовий запис №2193, є: батько ОСОБА_7 , матір ОСОБА_11 (т.1 а.с.121). 24 лютого 1990 року зареєстровано шлюб ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_6 , прізвище дружини після одруження ОСОБА_16 (т.1 а.с.122). Позивач та відповідач є рідними сестрами.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11 , що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_7 (т.1 а.с.116).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_8 (т.1 а.с.207).

Відповідно до заповіту від 19 січня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної контори Драпатою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-523, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті усе належне йому майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, заповідав ОСОБА_11 , а у випадку її смерті заповідав: належні йому п`ятдесят три сотих частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , належні йому тринадцять сотих частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_17 (т.1 а.с.119 зв.).

Відповідно до спадкової справи №580/2015, заведеної Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом 02 червня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., за реєстровим №4-591, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7 , 1945 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , що зареєстрована в АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 53/100 частин будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Виконавчим комітетом Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 23.01.1985 року, зареєстрованому Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 23.01.1985 року і записаному в реєстрову книгу №35-20.

На земельній ділянці знаходиться: А-1- житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом 02 червня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., за реєстровим №4-588, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7 , 1945 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 13/100 частин будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 05.06.1996 року, справа 2-296, зареєстрованого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 28.07.1997 року і записаного в реєстрову книгу №35 за реєстровим №20.

На земельній ділянці знаходиться: А-1- житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г, Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К - гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння.

13/100 частин складаються з: 1-4, 1-5 житлові кімнати площею 20,3 кв.м. в житловому будинку А-1 та такі господарчі будівлі та споруди: В сарай (цегла) під В- погріб, З - вбиральня (цегла) №1,4-огорожа.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа № 2-269, визнано за право власності за ОСОБА_7 на 13/100 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_9 та ОСОБА_8 право власності на 34/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Виділено ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в житловому будинку АДРЕСА_3 , кімнати 1-2, 1-3 ,1-6,1-7 площею 26,4 кв.м., прибудову А-1, літню кухню -Г, вбиральню -З, водоколонку №1, огорожу №2,4, частина 3.

Згідно з довідкою КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 23.09.2015 року за №11277 станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 , містяться відомості про право власності: на 34/100 ч за гр. ОСОБА_18 на підставі свідоцтва про право власності від 23.01.1985 року, виданого Індустріальним районним відділом комунального господарства згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради народних депутатів №472 від 14.12.1984, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу за №365 за реєстровим №20; на 53/100 ч. за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності номером від 23.01.1985 виданого Індустріальним районним відділом комунального господарства, згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради народних депутатів №472 від 14.12.1984, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №35 за реєстровим №20; на 13/100 ч. за гр. ОСОБА_7 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 р., зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №35 за реєстровим №20.

В матеріалах інвентаризаційної справи міститься рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.96, згідно з яким за гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 визнано право власності на 34/100 ч. домоволодіння ( т.1 а.с. 129 зв.).

Право власності за ОСОБА_8 на підставі рішення суду на належу йому 34/200 частку не зареєстровано.

Згідно з ч.3, статті 3 Закону України «Про держави реєстрацію речових, прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент і виникнення;

2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкові реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть: вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закон крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Таким чином, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 . Після його смерті відкрилася спадщина на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до спадкової справи №773/05, заведеною Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , з заявою про прийняття спадщини звернувся його брат ОСОБА_7 , інших спадкоємців немає (т.1 а.с. а.с.97 зв.,101,102-103), який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до спадкової справи №773/05, заведеної Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_7 . Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцю не видавалось.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем першої черги за законом є його доньки, сторони по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до спадкової справи №580/2015, заведеної Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_7 в передбачений чинним законодавством строк, заявою про прийняття спадщини звернулися доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постановами державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. від 02 червня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 34/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 залишалася спадщина, спадкоємцем якого був його брат ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , прийняв спадщину його брат ОСОБА_7 , як спадкоємець другої черги за законом, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, але не оформив своїх спадкових прав,та згідно до ст.1218 ЦК України є спадщиною, яка відкрилася після його смерті.

Позивач за основним позовом та відповідач за зустрічним позовом, будучи доньками померлого ОСОБА_7 , згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги та успадковують спадщину в рівних частках по 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки позивачі позбавлені можливості отримати на частину домоволодіння (як на спадкове майно) свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору, а тому свої спадкові права вони можу захистити лише в судовому порядку у відповідності зі ст. ст. 4,5 ЦПК України та ст. 16 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача за основним позовом підлягають задоволенню частково та позовні вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню, та за позивачем за основним позовом та позивачем за зустрічним позовом слід визнати за кожним право власності 34/400 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, ст. ст. 15,16,1218,1258,1261,1268,1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_11 ), третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора (49006, м.Дніпро, вул.Робоча, буд.22-а), про визнання права власності - задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 49051, ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_11 ), третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , в порядку спадкування за ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке належало спадкодавцю на підставі Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа 2-269.

Визнати за ОСОБА_4 , НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом на 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , в порядку спадкування за ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке належало спадкодавцю на підставі Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа 2-269.

Судові витрати покладаються на сторони по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 09.09.2021 року.

Суддя Л.П. Слюсар