Справа № 415/5455/20
Провадження № 22-ц/810/600/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Стахової Н.В.,

суддів Луганської В.М., Кострицького В.В,

за участю секретаря

судового засідання Сінько А.І.

учасник справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Лисичанська міська рада Луганської області,

Лисичанська військово-цивільна адміністрація

Сєвєродонецького району Луганської області,

Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство по

видобутку, обробці, реалізації та очищенню стоків

«Лисичанськводоканал»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Лисичанської міської військово цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року, ухваленого у складі судді Луньової Д.Ю., у приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської рали Луганської області в особі першого заступника Шальнєва Андрія Леонідовича, Лисичанської міської військово цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисичанської міської ради Луганської області, Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичансьководоканал» (далі ЛКСП «Лисичанськводоканал») про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого вказала, що у період з 01 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року перебувала у трудових відносинах з Лисичанським комунальним спеціалізованим підприємством по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичансьководоканал», працювала на посаді директора відповідно до укладеного контракту від 31 березня 2020 року та розпорядження міського голови № 53-к від 31 березня 2020.

Розпорядженням міського голови № 192-к від 28 серпня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » за підписом першого заступника міського голови ОСОБА_2 її звільнено з посади директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищення стоків «Лисичанськводоканал» з підстав передбачених контрактом (за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом щодо сплати податків та зборів, за невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати, підпункт 2.2.8 пункт 2.2 розділу 2, підпункт 4.3.2 розділу 4, підпункт 5.4.4 пункт 5.4 розділу 5 контракту), п.8 ст. 36 КЗпП України та достроково розірвано контракт.

ЛКСП «Лисичанськводоканал» дійсно має заборгованість зі сплати податків, період накопичення боргів починається з 2012 року, про що органами податкової поліції в січні 2020 року розпочате кримінальне провадження № 0000007. Причиною виникнення боргів став критичний та економічний стан підприємства. Як керівник підприємства, позивач прийняла його в скрутному економічному та технічному стані. За період праці позивача нею були виконані чисельні заходи для стабілізації роботи підприємства. Станом на день її звільнення підприємство працювало у штатному режимі, відбувалася підготовка до осіннє зимового періоду, але фінансові проблеми та касовий розрив 4000000 грн заважав підприємству повноцінно працювати. За період її роботи було сплачено 3651168,46 грн та проведено перерахунок (списано) 5247175,11 грн. Всі оплати були здійсненні на погашення боргів, які виникли раніше та штрафних санкцій. Також за період її роботи було нараховано заробітну плату в сумі 12450203,51 грн, а сплачено 15176800,70 грн. За чотири місці роботи позивача було сплачено заборгованість з заробітної плати за період з грудня 2019 року по травень 2020 року. Незважаючи на критичний стан підприємства, дефіцит коштів становив 4 000 000 грн. Як керівник, позивачка належним чином виконувала свої обов`язки, вживала заходи для сталої роботи підприємства. Відповідачем також не було дотримано строків попередження про звільнення, які передбачені умовами контракту.

Вважає дії першого заступника міського голови Шальнєва А.Л. щодо винесення та підписання розпорядження міського голови № 192-к від 28 серпня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » протиправними, необґрунтованими, а розпорядження таким, що внесене особою, яка не мала на те повноважень.

ОСОБА_1 просила суд визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови №192-к від 28 серпня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити її на посаді директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищення стоків «Лисичанськводоканал» та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня наступного за днем її звільнення по день ухвалення рішення по справі. Вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області в особі першого заступника міського голови Шальнєва Андрія Леонідовича, Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним та скасоване розпорядження міського голови № 192-к від 28.08.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » за підписом першого заступника міського голови Шальнєва Андрія Леонідовича.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал».

Стягнуто з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.08.2020 р. по 13.05.2021 р. у розмірі 261704 (двісті шістдесят одна тисяча сімсот чотири) грн. 96 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Стягнуто з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі Лисичанська міська військово цивільна адміністрація, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що запис про військово цивільну адміністрацію міста Лисичанськ було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 03.08.2020 і саме з цього часу військово цивільна адміністрація почала здійснювати свої повноваження, визначені Законом України «Про військово - цивільні адміністрації». Таким чином, повноваження голови Лисичанської міської ради були припинені 29.07.2020. На момент звільнення позивача, міський голова був звільнений, посада секретаря міської ради була вакантною, і єдиною першою посадовою особою був перший керівник міського голови. У зв`язку з тим, що контракт з ОСОБА_1 був укладений міським головою, а не керівником військово-цивільної адміністрації, і з огляду на те, що багато питань щодо роботи військово цивільної адміністрації не врегульовано Законом України «Про військово цивільні адміністрації», керівником ВЦА м. Лисичанська було направлено звернення до першого заступника міського голови з проханням про звільнення позивача з посади директора ЛКСП «Лисичанськводоканал». Укладаючи контракт, позивач погодилась з його умовами, у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. Позивач не виконала умови, передбачені контрактом. Підставами для звільнення позивача з посади та дострокового розірвання контракту стало те, що за період перебування позивача на посаді керівника податковий борг не тільки зменшився, а навіть виріс, що підтверджується листом Головного управління ДПС у Луганській області від 19.08.2020 № 5332/9/12-32-10-02-11, в якому містилася вимога щодо розірвання трудового контракту з керівником підприємства, оскільки податковий борг ЛКСП «Лисичанськводоканал» за період з 03.04.2020 по 17.08.2020 виріс на 2392,80 грн. Крім того згідно листа Управління праці та соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Лисичанськ від 27.08.2020 № 6247 на ЛКСП «Лисичанськводоканал» за червень та липень 2020 року була невиплачена заробітна плата, тобто за період перебування позивача на посаді директора підприємства. Попередження позивача про звільнення за два тижні не передбачено законодавчими актами та передбачено умовами контракту.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Позивачка у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник відповідача ЛКСП «Лисичанськводоканал» в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник Лисичанської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши доповідача, доводи сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та поновлюючи позивача на посаді директора ЛКСП «Лисичанськводоканал», суд першої інстанції виходив з того, що підписання розпорядження про звільнення директора ЛКСП «Лисичанськводоканал» винесено поза межами повноважень заступника міського голови Лисичанської міської ради, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідачами не надано доказів про попередження позивача за два тижні про дострокове розірвання контракту. Стягуючи з відповідача ЛКПС «Лисичанськводоканал» середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 261704,96 грн, суд виходив з періоду вимушеного прогулу з 30.08.2020 по 13.05.2021, що становить 176 робочих днів та середньоденного заробітку у розмірі 1486,96 грн. До того ж суд послався на те, що аналіз даних щодо наявної заборгованості на підприємстві дає підстави вважати, що борги з податків та зборів та заборгованість з заробітної плати існували на час укладення з ОСОБА_1 контракту. Отже, враховуючи нетривалий час перебування позивачки на посаді керівника підприємства, динаміка сплати боргів з податків та зборів, заробітної плати була позитивною.

Переглядаючи рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зауважує наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.03.2020 між Лисичанським міським головою Шиліним Сергієм Івановичем, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування» і ОСОБА_1 укладений контракт, відповідно до умов якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» на термін з 01 квітня 2020 року по 31 грудня 2021 року.

Розпорядженням міського голови № 53-к від 31.03.2020 ОСОБА_1 призначено з 01 квітня 2020 року на посаду директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал».

Розпорядженням міського голови № 192-к від 28 серпня 2020 року, підписаним першим заступником міського голови А.Л. Шальнєвим, ОСОБА_1 звільнено з посади директора з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», 28 серпня 2020 року з підстав, передбачених контрактом (за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом щодо сплати податків та зборів, за невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати, підпункт 2.2.8 пункт 2.2 розділу 2, підпункт 4.3.2 розділу 4, підпункт 5.4.4. пункт 5.4. розділу 5 контракту), п. 8 ст. 36 КЗпП України та достроково розірваний контракт з керівником комунального підприємства, що перебуває у комунальній власності Лисичанської міської ради від 31.03.2020, укладеного з ОСОБА_1 .

28 серпня 2020 року до трудової книжки позивача було внесено відповідний запис про її звільнення з підстав, передбачених п.8 ст. 36 КЗпП України.

З копії довідки № 03/79 від 28.08.2020 середньогодинний заробіток ОСОБА_1 складає 185,87 грн, середньоденний заробіток 1486,96 грн, середньомісячний заробіток 31226,16 грн.

З розпорядження міського голови від 21.09.2020 № 223-к «Про припинення повноважень ОСОБА_2 , у зв`язку з утворенням військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ відповідно до Указу Президента України від 27.07.2020 № 293/2020 «Про утворення військово-цивільної адміністрації», припиненням повноважень Лисичанської міської ради, її виконавчих органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про військово-цивільну адміністрацію», керуючись п. 5 ст. 36 КЗпП України, ОСОБА_2 припинив повноваження та звільнився з посади першого заступника міського голови Лисичанської міської ради з 22.09.2020 в порядку переведення до управління адміністративних послуг ВЦА м. Лисичанськ. Розпорядження підписано першим заступником міського голови Шальнєвим А.Л.

З відповіді Управління з питань праці Головного Управління Держпраці в Луганській області від 30.09.2020 № 08-19/1083 на звернення ОСОБА_1 вбачається, що Управлінням з 08.09.2020 по 21.09.2020 під час інспекційного відвідування Лисичанської міської ради встановлено порушення частини 3 ст. 21 КЗпП України.

З листа УПСЗН Лисичанської міської ради від 27.08.2020, адресованого керівнику ВЦА м. Лисичанськ Луганської області вбачається, що за статистичними даними станом на 01.07.2020 заборгованість із заробітної плати на ЛКСП «Лисичанськводоканал» складала 5850,9 тис. грн, за оперативними даними щотижневого моніторингу станом на 25.08.2020 - 911,5 тис. грн (заборгованість за липень 2019 р. - лютий 2020 р., квітень-травень 2020 р. (квітень 2020 р. 478,2 тис. грн, травень 2020 р. 3,9 тис. грн).

З доповідної записки начальника Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства від 25.08.2020, адресованої керівнику ВЦА м. Лисичанськ Луганської області, вбачається, що не зважаючи на неодноразові звернення та нагадування щодо необхідності надання управлінню інформації про заборгованість по податковим платежам і зборам, розрахунків по заробітній платі і енергоносіям, про рух грошових коштів ЛКСП «Лисичанськводоканал» не надає інформацію про діяльність підприємства по зазначеним питанням. Через відсутність діалогу з директором ЛКСП «Лисичанськводоканал», задля отримання відповідної інформації виданої управлінням від 18.08.2020, але станом на 25.08.2020 ЛСКП «Лисичанськводоканал» так і не надані зазначені відомості. Такі дії директора ЛСКП «Лисичанськводоканал» є підтвердженням порушення умов контракту. Враховуючи, що директором ЛСКП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 допущено грубе порушення законодавства чи обов`язків, передбачених її контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки) та підприємством не виконані зобов`язання перед бюджетом щодо сплати податків, на підставі п. 5.4.3 та 5.4.4. контракту, укладеного з ОСОБА_1 як з керівником комунального підприємства, запропоновано розглянути питання про дострокове розірвання контракту.

Із звернення керівника ВЦА м. Лисичанськ Луганської області до першого заступника міського голови м. Лисичанська від 27.08.2020 встановлено, що керівник ВЦА м. Лисичанськ Луганської області звернувся до першого заступника міського голови м. Лисичанськ Шальнєва А.Л. з проханням звільнити керівника ЛСКП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 у найкоротші строки.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Цією статтею Конституції України також гарантується громадянам захист від незаконного звільнення.

Захист від незаконного звільнення гарантується й статтею 5-1 КЗпП України.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Стаття 36 КЗпП України визначає підстави припинення трудового договору.

Згідно з пунктом 8 частини першої цієї статті трудовий договір припиняється також з підстав, передбачених контрактом.

Вирішуючи справу про поновлення на роботі, суд повинен перевірити правові підстави звільнення і дотримання встановленої трудовим законодавством процедури припинення трудового договору, у тому числі встановити, чи уповноважений орган прийняв рішення про дострокове припинення трудових правовідносин.

Оскільки контракт, як особлива форма трудового договору, за погодженням сторін врегульовує умови трудової діяльності працівника, при вирішенні зазначених питань підлягають урахуванню положення контракту, так як саме на таких умовах працівник погодився вступити у трудові правовідносини.

Згідно з п 1.1 розділу 1 Контракту від 31.03.2020 керівник зобов`язується здійснити поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, а міський голова зобов`язується створювати умови для організації прав керівника.

Відповідно до розділу 4 Контракту, у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з цим контрактом і чинним законодавством; керівник несе відповідальність за неякісне виконання обов`язків, покладених на керівника контрактом та статутом підприємства; несвоєчасну виплату заробітної плати; невжиття заходів щодо схоронності основних фондів підприємства, нераціональне використання усіх грошових коштів, що надходять на підприємство; невжиття заходів щодо створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів і недотримання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці.

Відповідно до п.п.2.5.3 п.2.5 розділу 2 Контракту міський голова має право звільнити керівника достроково за власною ініціативою (у випадках передбачених законодавством), по закінченню строку контракту, достроково за ініціативою керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту.

Відповідно до п. 5.2 розділу 5 Контракту, цей контракт припиняється: а) після закінчення терміну дії; б) за угодою сторін; в) з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п.п. 5.4.4 п. 5.4. розділу 5 Контракту, керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваним за ініціативою міського голови до закінчення терміну його дії, у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіків погашення заборгованості із заробітної плати.

Відповідно до п.5.6 розділу 5 Контракту, якщо розірвання Контракту здійснюється з підстав, не передбачених чинним законодавством, запис в трудовій книжці здійснюється з підстав, не передбачених чинним законодавством, запис у трудовій книжці провадиться з посиланням на п.8 ст. 36 КЗпП України з попередженням відповідної сторони за два тижні.

Пунктом 10 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру».

Статтею 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» від 03.02.2015 р. №141-VIII (далі Закон України №141-VIII) встановлено, що для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених Законом, у районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження міських рад та інші повноваження, визначені цим Законом.

Частиною 2 статті 1 Закону України №141-VIII передбачено, що військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 3 Закону України №141-VIII, у день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження міської ради, її виконавчого органу, інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють в органах місцевого самоврядування.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій населених пунктів починаються з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і припиняються у день відкриття першої сесії новообраної відповідної ради.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

На виконання Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" Президент України видав Указ № 293/2020 від 27.07.2020 «Про утворення військово цивільної адміністрації». Згідно названого Указу утворено військово цивільну адміністрацію міста Лисичанськ Луганської області.

Виходячи з аналізу положень ч.ч.11,12 ст.3 Закону №141-VІІІ від 03.02.2015, в редакції чинній на час прийняття спірного розпорядження, вбачається, що з моменту утворення ВЦА (державної реєстрації як юридичної особи) до останніх переходять повноваження відповідних органів місцевого самоврядування, а відтак органи місцевого самоврядування припиняють виконувати свої повноваження, закріплені в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців", встановлено, що державна реєстрація юридичних осіб, це - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про військово цивільну адміністрацію міста Лисичанськ Луганської області було внесено 03.08.2020 і саме з цього часу військово цивільна адміністрація почала здійснювати свої повноваження, визначені Законом України «Про військово - цивільні адміністрації».

Таким чином з моменту утворення військово цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області припинилися повноваження заступника міського голови Шальнєва А.Л., який 28.08.2020 підписав розпорядження № 192-к «Про звільнення ОСОБА_1 »

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного наказу про звільнення позивача незаконним, оскільки він підписаний неуповноваженою особою.

Довід апеляційної скарги про те, що попередження позивача про звільнення за два тижні не передбачено законодавчими актами, відхиляється, оскільки відповідно до п.22 розділу IV Положення про порядок укладення контрактів під час прийняття (наймання) на роботу працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні.

В судовому засіданні сторони не оспорювали факту не попередження за два тижні позивача про дострокове розірвання контракту.

В даному випадку, відповідачем Лисичанською міською радою порушено п.22 Постанови КМУ № 170 стосовно не попередження позивача, як іншої сторони контракту, про майбутнє розірвання за два тижні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача здійснено неуповноваженою особою та з порушенням, встановленого порядку, а саме не попередження позивача про розірвання контракту за два тижні до такого розірвання як встановлено у п.22 Постанови КМУ № 179 та умовами контракту, тому є наявні підстави для визнання незаконним розпорядження першого заступника міського голови № 192-к від 28.08.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Щодо порушення позивачем умов контракту, які стали підставою для його дострокового розірвання, колегія суддів зазначає наступне.

З листа УПСЗН Лисичанської міської ради від 27.08.2020, адресованого керівнику ВЦА м. Лисичанськ Луганської області вбачається, що за статистичними даними станом на 01.07.2020 заборгованість із заробітної плати на ЛКСП «Лисичанськводоканал» складала 5850,9 тис. грн, за оперативними даними щотижневого моніторингу станом на 25.08.2020 - 911,5 тис. грн (заборгованість за липень 2019 р. - лютий 2020 р., квітень-травень 2020 р. (квітень 2020 р. 478,2 тис. грн, травень 2020 р. 3,9 тис. грн).

Як вбачається з листа ГУ ДПС у Луганській області від 19.08.2020, адресованого ВЦА м. Лисичанська за даними інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС «Податковий блок» станом на 17.08.2020 за ЛКСП «Лисичанськводоканал» обліковується податковий борг у загальній сумі 87028,6 тис. грн; за період з 03.04.2020 по 17.08.2020 абсолютний приріст заборгованості по підприємству склав 2392,8 тис. грн.

В своєму листі, Головне управління ДПС у Луганській області, посилаючись на п.96.4 ст.96 Податкового кодексу України пропонує розглянути питання щодо розірвання трудового договору з керівником ЛКСП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 .

Відповідно до п.96.4 ст. 96 Податкового кодексу України виникнення у державного або комунального підприємства податкового боргу є підставою для розірвання трудового договору (контракту) з керівником такого підприємства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні обставини, встановлені підпунктом 5.4.4. пункту 5.4. розділу 5 контракту, на підставі яких контракт може бути розірваний.

Посилання суду на позитивну динаміку сплати боргів з податків та зборів, заробітної плати є помилковими, але це не призвело до неправильного висновку суду про задоволення позову.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що строк дії контракту не закінчився, суд правильно застосував до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 235 КЗпП України та поновив позивача на посаді директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичансьководоканал».

Оскільки Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичансьководоканал» є самостійною юридичною особою, якою його керівнику нараховується та виплачується заробітна плата, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відповідача.

При визначенні розміру середнього заробітку, який підлягав стягненню з відповідача на користь позивача, суд обґрунтовано керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, та виходив з середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 1486,96 грн, а відтак, правильно розрахував розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30.08.2020 року по 13.05.2021 року в сумі 261704,96 грн, розмір якого скаржником не спростований.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного та враховуючи межі доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржене рішення належить залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 374, 367, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Лисичанської міської військово цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області залишити без задоволення.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 10 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді