Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/416/21

Провадження № 2/338/250/21

31 серпня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3 ,

відповідачки ОСОБА_4 ,

представника відповідачки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Богородчанська районна державна адміністрація Івано-Франківської області як орган опіки та піклування, виконавчий орган Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, який провадить діяльність із захисту прав дітей, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способів участі в її вихованні, зобов`язання не чинити перешкоди в можливості відвідування дитиною дошкільних закладів освіти за місцем її реєстрації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначення способів участі в її вихованні. Також позивачі просять суд зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди в можливості відвідування дитиною дошкільних закладів освіти за місцем її ( ОСОБА_6 ) реєстрації.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в позовній заяві зазначена Богородчанська районна державна адміністрація Івано-Франківської області як орган опіки та піклування.

Ухвалою від 16 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

На обґрунтування позовних вимог позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що вони є батьками ОСОБА_7 , який в період з 15 вересня 2018 року по 10 грудня 2020 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 . За час перебування в шлюбі у сина та відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_6 . Остання від народження до часу розлучення сина та ОСОБА_4 разом з батьками мешкала за місцем їх (позивачів) фактичного проживання в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою малолітня ОСОБА_6 й зареєстрована. Дитині було створено всі необхідні умови для життя та гармонійного розвитку, онука з перших днів життя росла і виховувалась в їхній (позивачів) присутності, вони з великим задоволенням приділяли їй увесь свій час, гуляли, купували іграшки, одяг тощо. Оскільки відповідачка перебувала в декретній відпустці, то вона й онука фактично утримувались ними та ОСОБА_7 за рахунок їхніх доходів.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 малолітня ОСОБА_6 залишилась проживати разом з матір`ю за місцем реєстрації і проживання останньої в с.Забережжя. На даний час між ними та відповідачкою існують неприязні відносини, остання всупереч вимогам ст. 257 Сімейного кодексу України, починаючи з серпня 2020 року, чинить перешкоди у здійсненні ними їхніх прав щодо виховання ОСОБА_9 , зобороняючи їм спілкуватись та бачитись з дитиною. Так, їхні спроби побачитись з онукою неодноразово мали наслідком конфлікти, сварки та скандали, декілька разів у зв`язку з поведінкою відповідачки, яка категорично відмовлялась надати дитину для побачень та спілкування з ними, перешкоджаючи у здійсненні ними їхніх прав як діда та баби, змушені були звертатись до працівників поліції. Таким чином спроби впродовж серпня - грудня 2020 року вирішити питання участі у вихованні їхньої онуки мирним шляхом були безуспішними.

З огляду на викладене, 07 грудня 2020 року вони звернулись до служби у справах дітей із заявою про встановлення графіка спілкування з малолітньою ОСОБА_10 , однак отримали відповідь від 15 грудня 2020 року, що за наявності перешкод відповідно до вимог ст. 257 Сімейного кодексу України дід, баба мають право звернутись до суду з позовом про усунення таких.

Позивачі зазначають, що ОСОБА_4 також чинила перешкоди у вихованні доньки батькові ОСОБА_9 - їхньому синові ОСОБА_7 , у зв`язку з чим за його зверненням розпорядженням Богородчанської РДА від 30 грудня 2020 року встановлено порядок його участі у вихованні дитини.

На думку позивачів, наявність конфлікту з приводу перешкоджання відповідачкою у здійсненні їхніх прав щодо виховання онучки та неприязні відносини, що склались між ними та ОСОБА_4 , не є підставою для обмеження їхніх прав на спілкування з дитиною.

З огляду на викладене, просять суд зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 та визначити способи їх участі в її вихованні: систематичні побачення та можливість вільного спілкування без присутності матері дитини ОСОБА_4 , визначити дні та місце спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 :

- друга та четверта субота кожного місяця за місцем їх (позивачів) проживання в АДРЕСА_1 з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування з врахуванням часу на дорогу за маршрутом Івано-Франківськ - Забережжя та у зворотному напрямку;

- перша та третя неділя кожного місяця за місцем їх (позивачів) проживання в АДРЕСА_1 з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування з врахуванням часу на дорогу за маршрутом Івано-Франківськ - Забережжя та у зворотному напрямку;

- перша та третя середа кожного місяця за місцем їх (позивачів) проживання в АДРЕСА_1 з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування з врахуванням часу на дорогу за маршрутом Івано-Франківськ - Забережжя та у зворотному напрямку;

- щорічно, наступного дня після народження дитини або в інший день, надати можливість діду й бабі додаткового побачення для поздоровлення дитини протягом трьох-чотирьох годин без присутності матері, без обмежень місця побачення, якщо не припадає чергове побачення по графіку;

- спільно з онукою відвідувати святкування днів народжень, інших свят родичів дитини по лінії батька з 09 год 00 хв до 21 год 00 хв незалежно від дня тижня.

Також позивачі просять зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди в можливості відвідування дошкільних закладів освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності онукою за місце реєстрації дитини в м. Івано-Франківську з врахуванням забезпечення інтересів та всебічного розвитку дитини, при цьому фінансові витрати вони залишають за собою.

Посилаючись на вимоги ст. 7, 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, позицію Європейського суду з прав людини з даного питання, правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №592/7661/16-ц, просили позов задоволити.

Відповідачкою 11 травня 2021 року до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому вона заявлений позов визнала частково. Зазначила, що не чинила перешкод позивачам у здійсненні їхніх прав як діда та баби щодо побачень та виховання онуки ( ОСОБА_10 ). Водночас переконана, що побачення позивачів з дитиною та їх участь в її вихованні повинні проходити з максимальним врахуванням інтересів дочки, її віку, стану здоров`я, режиму сну та відпочинку, часу грудного годування дитини, а також не на шкоду її інтересам як матері.

Позивачами 11 травня 2021 року подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вони зазначають, що однією з вимог в позові заявлено "спільно з онукою відвідувати святкування днів народжень, інших свят родичів дитини по лінії батька з 09 год 00 хв до 21 год 00 хв, незалежно від дня тижня". Родичі дитини по лінії батька проживають на значній відстані від місця проживання дитини (прадід ОСОБА_11 - в м. Коломия, сестра бабусі ОСОБА_12 - в с. Лужани Чернівецької області), що унеможливлює реальне забезпечення виконання вказаної позовної вимоги. Тому позивачі зазначену вимогу вважають за доцільне викласти в наступній редакції (уточнивши лише спосіб виконання та певний період з визначенням його початку та закінчення): спільно з онукою відвідувати святкування днів народження, інших свят родичів дитини по лінії батька - прадіда ОСОБА_11 та сестри бабусі ОСОБА_2 - ОСОБА_12 - з 09 год 00 хв одного дня до 17 год 00 хв наступного дня з правом ночівлі з батьком, дідом, бабою дитини незалежно від дня тижня.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року прийнято до провадження уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у даній справі, постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог. Також вказаною ухвалою до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено виконавчий орган Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, що провадить діяльність із захисту прав дітей, як орган опіки та піклування, який зобов`язано подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

18 травня 2021 року до суду надійшла відповідь позивачів на відзив, в якій вони просять задоволити позовні вимоги в повному обсязі, зазначають, що обставини, викладені ОСОБА_4 у відзиві не відповідають дійсності.

Своїм правом на подання відзиву на уточнену позовну заяву відповідачка не скористалась.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представник ОСОБА_3 заявлені вимоги з урахуванням уточнення таких підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог, просили позов задоволити. Пояснили, що бажають спілкуватися з ОСОБА_6 , яка є єдиною онукою, брати участь у її вихованні, мають фінансову можливість дбати про дитину, в їхній квартирі для онуки облаштована окрема кімната, створені всі необхідні умови для її перебування там. Водночас відповідачка після розірвання шлюбу з їхнім сином ОСОБА_7 чинить їм перешкоди у спілкуванні зі ОСОБА_9 . Зазначили, що в інтересах дитини не позбавляти її можливості спілкування з рідними для неї людьми, щоб не порушувати її духовного розвитку. Вказали, що побачення з малолітньою ОСОБА_10 за їх місцем проживання не потребуватиме для дитини додаткової адаптації, оскільки вона від народження до часу припинення шлюбних стосунків між їхнім сином та відповідачкою мешкала разом з ними, а також на побаченнях із батьком дитина разом з ним перебуває за місцем їх проживання. Зауважили, що побачення з онукою за місцем її теперішнього проживання з матір`ю в селі Забережжя неможливе через наявність неприязних відносин між ними та ОСОБА_4 . Судові витрати просили покласти на відповідачку.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги просили задоволити частково з урахуванням висновку органу опіки та піклування, однак за місцем проживання матері дитини та в її ( ОСОБА_4 ) присутності. Відповідачка стверджувала, що не чинить перешкод у спілкуванні діда та баби з онукою. Останні приїжджають разом з ОСОБА_7 в дні, коли він бачиться з дочкою, впродовж таких днів дитина також спілкується з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вона не має заперечень з цього приводу. Однак домовитись про способи участі саме діда та баби у вихованні ОСОБА_9 , час, місце, тривалість їх побачень з дитиною та умов, за яких такі відбуватимуться, в позасудовому порядку вони не змогли. Щодо необхідності побачень в її присутності, то просила суд врахувати вік дитини, режим її дня, а також ту обставину, що на даний час ОСОБА_9 , зокрема, в обідній час перед сном отримує грудне вигодовування. Крім того, з огляду на вік дитини, яка ще не розмовляє, їй (відповідачці) важко визначитись, чи зустрічі з дідом та бабою без її (матері) присутності не вплинуть негативно на емоційний стан ОСОБА_9 .

Представник третьої особи в судовому засіданні, яке відбувалось 18 серпня 2021 року, пояснив, що з урахуванням визначеного порядку участі батька ОСОБА_7 у вихованні дочки ОСОБА_6 , а також з огляду на наявність неприязних стосунків між позивачами та матір`ю дитини ОСОБА_4 , комісія вважала за доцільне діду ОСОБА_1 та бабі ОСОБА_2 рекомендувати встановити систематичні побачення з їхньою онукою в першу, третю та п`яту середу місяця з 10 год до 16 год без присутності матері за місцем проживання діда та баби.

В судове засідання, призначене на 31 серпня 2021 року, представник третьої особи не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просить провести судові дебати у справі без його участі, при ухваленні рішення врахувати висновок органу опіки та пілування від 09 липня 2021 року, який він підтримує в повному обсязі.

В ході розгляду справи за клопотанням позивачів допитано свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колишнім чоловіком відповідачки, батьком малолітньої ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_4 дитина проживає з матір`ю. Між його батьками та відповідачкою наявні неприязні відносини, в добровільному порядку визначити способи їх участі у вихованні онуки не вдалось, ОСОБА_4 чинить перешкоди у спілкуванні діда й баби з малолітньою ОСОБА_13 .

Заслухавши позивачів та їхнього представника, відповідачку та її представника, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 18 вказаної Конвенції проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки.

Європейський суд з прав людини зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ "Bogonosovy v. Russia" від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа "Hokkanen v. Finland", ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа "Мамчур проти України" ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа "Крапівін проти Росії", ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Згідно зі ст. 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Вимогами ст. 18 Сімейного кодексу України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Відповідно до ст. 263 Сімейного кодексу України, спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку. Крім того, відповідно до ст. 8 даного Закону, саме батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом встановлено, що позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

15 вересня 2018 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 народилась дочка ОСОБА_6 (а.с. 12).

Отже позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дідом і бабою малолітньої ОСОБА_6 .

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2020 року у справі №338/1243/20 задоволено позов ОСОБА_7 , шлюб між ним та ОСОБА_4 розірвано. Рішення набрало законної сили 11 січня 2021 року (а.с. 13).

Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_6 мешкає разом з матір`ю за місцем реєстрації та фактичного проживання останньої: с. Забережжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області, що не заперечується сторонами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07 грудня 2020 року подали до служби у справах дітей Івано-Франківської ОДА заяву, в якій просили зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкод у їхньому спілкуванні з онукою ОСОБА_6 та вихованні останньої, а також встановити графік спілкування з дитиною (а.с. 14).

Як видно з наявної в матеріалах справи копії повідомлення за підписом начальника служби у справах дітей Богородчанської РДА від 15 грудня 2020 року №73-П, за результатами звернення позивачів їм роз`яснено право на звернення до суду задля вирішення даного питання відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України (а.с. 15).

Згідно з копією акта обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24 травня 2021 року в помешканні (кв. АДРЕСА_2 ) створено належні житлово-побутові умови: окрема кімната облаштована для дитячої кімнати, є дитяче ліжечко, іграшки, шафа з дитячим одягом, місце для відпочинку (а.с. 136).

Статтею 19 Сімейного кодексу України регламентовано участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Положеннями ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з висновком щодо усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з малолітньою онучкою та визначення способів участі дідуся ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_6 , затвердженим рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради №171-9/2021 від 09 липня 2021 року, виконавчим комітетом селищної ради рекомендовано встановити наступний порядок участі позивачів у вихованні малолітньої онучки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 : перша, третя та п`ята середа місяця з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв без присутності матері за місцем проживання діда та баби.

Крім того, у висновку зазначено, що враховано визначений порядок участі батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_4 : в першу, третю і п`яту суботу місяця, другу і четверту неділю місяця з 10 год 00 хв до 18 год 00 хв без присутності матері за місцем проживання батька; у день народження батька з 10 год 00 хв до 18 год 00 хв без присутності матері за місцем проживання батька (а.с. 146 - 149).

Таким чином в ході судового розгляду встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як бабуся та дідусь малоліньої ОСОБА_6 проявляють бажання щодо участі у вихованні онуки та спілкуванні з нею. Обставин, які б унеможливлювали спілкування позивачів з малолітньою ОСОБА_6 чи обставин, які б свідчили, що таке спілкування не відповідає інтересам дитини, в судовому засіданні не встановлено. Незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивачів з онукою сприятиме нормальному розвитку і вихованню дитини.

Щодо твердження позивачів, що відповідачка чинить їм перешкоди у спілкуванні з дитиною, то такі в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження. На підтвердження таких фактів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 посилаються, зокрема, на звернення до відділення поліції з приводу того, що ОСОБА_4 не дозволяє бачитись з малолітньою ОСОБА_6 . Водночас з повідомлення від 11 січня 2021 року за підписом начальника Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області видно, що 30 вересня 2020 року, 09 жовтня 2020 року видно, що до працівників поліції звертався ОСОБА_7 , якому колишня дружина не дозволяла бачитись з дочкою. Таким чином вказані звернення не можуть свідчити про те, що відповідачка у справі чинила перешкоди позивачам у спілкуванні з онукою. Інші належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог в цій частині суду не надано. Таким чином судом встановлено, що відповідачка не заперечує щодо спілкування діда та баби з онукою, однак сторони, у зв`язку з наявними між ними конфліктними стосунками, самостійно не можуть дійти згоди про порядок та способи участі позивачів у вихованні дитини. За таких обставин суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про зобов`язання відповідачки усунути перешкоди у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення способів участі позивачів у вихованні онуки, суд враховує закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування баби та діда з онукою та участь у її вихованні, бажання позивачів брати участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 .

Визначаючи конкретний порядок участі позивачів у спілкуванні з онукою, суд керується якнайкращими інтересами дитини, враховує її вік, режим дня, необхідність присутності матері, яка несе основні турботи по догляду за станом її здоров`я, а також те, що обов`язок виховувати дитину, в тому числі і вибір способів такого виховання, відповідальність за дитину, покладається на батьків.

Суд вважає за можливе не погодитись з висновком органу опіки та піклування, поданим на розв`язання даного спору, в частині місця побачень позивачів з малолітньою ОСОБА_6 та щодо рекомендації проведення таких зустрічей без присутності матері. На думку суду, побачення діда та баби з онукою без присутності матері, враховуючи вік дитини, суперечитиме інтересам малолітньої ОСОБА_14 , з огляду на це та неприязні стосунки, які склались між сторонами, такі побачення за місцем проживання позивачів ( АДРЕСА_1 ) будуть недоречними та не сприятимуть комфортному спілкуванню з дитиною.

Крім того слід зауважити, що викладена в письмовій промові в судових дебатах представником позивачів вимога про встановлення побачень з дитиною в день народження діда та баби з 10 год 00 хв до 18 год 00 хв за місцем їх проживання без присутності матері не вирішувалась судом, оскільки не була предметом розгляду в судовому засіданні та виходить за межі позовних вимог.

Таким чином суд приходить до висновку, що слід встановити наступний спосіб участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 у вихованні їхньої онуки, який відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків між родичами: систематичні побачення в першу, третю та п`яту середу місяця з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв у присутності матері ОСОБА_4 за місцем проживання дитини, щорічно наступного дня після дня народження дитини, яким є 07 листопада, з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_4 та в її присутності.

Щодо вимоги позивачів не чинити їм перешкоди в можливості відвідування дошкільних закладів освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності онукою за місце реєстрації дитини в м. Івано-Франківську, то така є передчасною, оскільки остання з урахуванням віку (1 рік 9 місяців) не відвідує дитячий садок чи інші заклади дошкільної освіти, доказів такого, як і того, що відповідачка чинила перешкоди в можливості відвідувати конкретний дошкільний заклад освіти, суду не надано, тому заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні вимоги позивачів "спільно з онукою відвідувати святкування днів народження, інших свят родичів дитини по лінії батька - прадіда ОСОБА_11 та сестри бабусі ОСОБА_2 - ОСОБА_12 - з 09 год 00 хв одного дня до 17 год 00 хв наступного дня з правом ночівлі з батьком, дідом, бабою дитини незалежно від дня тижня" з огляду на вік ОСОБА_6 (1 рік 9 місяців), віддаленість місця проживання родичів баби та діда, а також з урахуванням того, що таке тривале перебування малолітньої дитини без матері не відповідає інтересам дитини.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі, що вони не вправі діяти всупереч інтересам дитини, а також мають право в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої ОСОБА_6 з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам.

Судові витрати у справі підлягають розподілу наступним чином.

Згідно з ч. 1 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладенене, з відповідачки на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду з даним позовом судовий збір, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, у розмірі 908 гривень.

Оскільки позивачка ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Богородчанська районна державна адміністрація Івано-Франківської області як орган опіки та піклування, виконавчий орган Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, який провадить діяльність із захисту прав дітей, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способів участі в її вихованні, зобов`язання не чинити перешкоди в можливості відвідування дитиною дошкільних закладів освіти за місцем її реєстрації задоволити частково.

Встановити спосіб участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 у вихованні їхньої онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце і час їх спілкування, а саме: систематичні побачення в першу, третю та п`яту середу місяця з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв у присутності матері ОСОБА_4 за місцем проживання дитини, щорічно наступного дня після дня народження дитини, яким є 07 листопада, з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_4 та в її присутності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 908 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: виконавчий комітет Богородчанської селищної ради, місцезнаходження: 77701, Івано-Франківська область Івано-Франківський район селище Богородчани, вул. Шевченка, 66, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04357035.

Повний текст виготовлено 10 вересня 2021 року.

Суддя Л.Я. Рибка