Справа № 317/2836/21
Провадження № 2/317/1088/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

08 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Ю.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

07.09.2021 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Outlander шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстровано за ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовано тим, що 13.07.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Перебуваючи у шлюбі, а саме: у грудні 2012 року вони за спільні кошти придбали автомобіль Mitsubishi Outlander шасі НОМЕР_1 , вартістю 328000,00 грн. (еквівалент 41000 доларів США). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль зареєстровано на ОСОБА_2 за реєстраційним номером НОМЕР_4 . Згідно з актом оцінки автомобіля, його вартість станом на 28.04.2021 складала 389080,00 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27.01.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У 2021 році позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 без будь-якого повідомлення та без письмової згоди ОСОБА_1 продала вказаний автомобіль ОСОБА_3 , після чого автомобілю присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7513/20/002846 від 17.10.2020.

На підставі викладеного позивач вважає, що наразі є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання ймовірного рішення суду у цивільній справі за його позовом про визнання правочину недійсним.

Вивчивши обставини, зазначені у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, крім іншого, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналізуючи положення ст.ст. 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до копії рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.01.2021 у справі № 317/3163/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, рішення набрало законної сили 27.02.2021.

Разом з тим, з копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 вбачається, що з 28.04.2021 автомобіль Mitsubishi Outlander шасі НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_3 та має реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивачем в межах поданої позовної заяви оскаржується договіру купівлі-продажу транспортного засобу № 7513/20/002846 від 17.10.2020, яким вищевказаний автомобіль відповідачкою ОСОБА_2 без відома позивача ОСОБА_1 продану відповідачу ОСОБА_3 .

Позивач посилається на те, що відповідачка вже без його згоди реалізувала їх спільне майно, у зв`язку з чим порушені його майнові права. Відтак, у разі невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду у цій справі в майбутньому може бути неможливим.

З огляду на зазначене, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, на переконання суду, в майбутньому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде винесено на користь позивача, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Вжиття заходів забезпечення позову до набранням судовим рішенням у цій справі законної сили, забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, тобто такий спосіб забезпечення позову якнайкраще забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У даному випадку заходи забезпечення є співмірними із заявленими позовними вимогами, а тому відсутні перешкоди для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Outlander шасі НОМЕР_1 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 28.04.2021 зареєстровано за ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Відповідно до ст. 12 Закону України № 1404-VIII від 2 червня 2016 року «Про виконавче провадження», ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, починаючи з наступного дня після її прийняття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Яркіна