Справа № 444/2603/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/811/156/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

при секретарі: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області на рішення Жовківського районного суду м.Львова від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

09.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги, які в подальшому підтримав письмовою заявою, мотивував тим, що 25 липня 2006 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу будинку охорони пл. 30,9 кв.м, та гідроспоруди за адресою Львівська обл., Жовківський район, с. Воля-Гомулецька та сплатив продавцеві обумовлені у договорі кошти. ОСОБА_2 , набув права власності на зазначене нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ВАТ АТП «Західводбуд». На момент придбання ним зазначених об`єктів у ОСОБА_2 , у останнього було належним чином зареєстроване право оренди земельної ділянки площею 2,5 га земель водного фонду на території Грядівської сільської ради, що підтверджується відповідним договором оренди. З 2006 року він ( ОСОБА_1 ) використовує дану земельну ділянку. Однак, через необізнаність у законодавстві він не здійснив державну реєстрацію права власності на зазначене майно. На сьогоднішній день зареєструвати за собою право власності на вказані об`єкти не може, оскільки угода не є нотаріально посвідченою, а попередній власник майна припинив свою господарську діяльність. На сьогоднішній день позивач являється одноосібним власником майнового комплексу в АДРЕСА_1 , та орендарем земельної ділянки, що підтверджується рядом документів. З 2002 року до позивача зі сторони третіх осіб не виникало жодних претензій щодо володіння згаданим майном. На підставі викладеного просив визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме: будинок охорони під "літ.Б" площею 30,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, на території Грядівської сільської ради та право власності на гідротехнічну споруду ставкового господарства загальною площею 1,5414 га за межами с.Воля-Гамулецька, Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , право власності на нерухоме майно, а саме: будинок охорони під "літ.Б" площею 30,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, на території Грядівської сільської ради. Визнати за ОСОБА_1 , право власності на гідротехнічну споруду ставкового господарства загальною площею 1,5414 га. за межами с.Воля-Гамулецька, Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Грядівська сільська рада Жовківського району Львівської області оскаржила таке в апеляційному порядку.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, стверджує, що станом на 26.08.2001 року ВАТ АТ «Західводбуд» не володіло правом власності на об`єкт нерухомого майна. Наданий суду першої інстанції договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ АТ «Західводбуд» від 26.08.2001 року не підтверджує набуття права власності ОСОБА_3 на зазначене майно, оскільки таке продано ВАТ АТ «Західводбуд» іншим фізичним особам 28.11.2002 року. Земельні ділянки, в тому числі земля, зайнята гідротехнічними спорудами, були передані ОСОБА_2 у користування згідно договору оренди від 01.10.2001 року.

Грядівською сільською радою прийнято рішення № 17 від 29.03.2017 року «Про взяття на облік об`єктів безхазяйного майна», яким зокрема взято на облік безхазяйне майно та гідротехнічні споруди на штучних водних об`єктах у басейні річки Західний Буг, Яричівка. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на підставі прийнятого рішення Грядівської сільської ради здійснено державну реєстрацію гідротехнічних споруд, зокрема гідроспоруди, що є предметом цивільного позову в даній справі, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та відповідне оголошення опубліковане у народному часописі Жовківщини « Відродження ». Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 335 ЦК України, після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Таким чином, апелянт вважає, що винесене рішення Жовківського районного суду від 13.12.2017 року стосується майнових та обов`язків Грядівської сільської ради як представника територіальної громади.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно відмовити повністю.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник прокуратури Панькевич Р.В. надав пояснення аналогічні доводам, що викладені у апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача - адвокат Жиравецький Т.М. проти скарги заперечив, подав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що оскаржуваним рішенням права та інтереси Грядівської сільської ради не порушуються.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 17 ЦПК України, Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до положень частини 1 статті 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено правовий висновок, згідно якого «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору, вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що стосується прав та обов`язків особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржене судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі виступають об`єкти нерухомого майна, а саме: будинок охорони під "літ.Б" площею 30,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, на території Грядівської сільської ради та гідротехнічна споруда ставкового господарства загальною площею 1,5414 га за межами с.Воля-Гамулецька, Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про аквакультуру», гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) - об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Згідно пункту в) частини 1 статті 58 ЗК України, до земель водного фонду належать землі, зайняті гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.

При цьому, згідно Технічного паспорту гідротехнічних споруд ставкового господарства загальною площею 1,5414 га, розташованого за межами с.Воля-Гомулецька Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області (а.с. 14, 15) в графі «Тип водного об`єкту, експлуатація в каскаді (як частина водогосподарської системи) чи ізольовано» зазначено, що такий водний об`єкт відноситься до категорії заплавні, які експлуатуються в каскаді. В графі «Назва річки (водотоку) , на якій (якому) розташований водний об`єкт вказано - річка Брюхівчанка - р. Яричівка - р. Полтва - р. Західний Буг - Балтійське море.

Окрім цього, як зазначено самим апелянтом, гідротехнічні споруди, що є предметом спору знаходяться на штучних водних об`єктах у басейні річки Західний Буг, Яричівка.

Відповідно до статті 5 Водного кодексу України, до водних об`єктів загальнодержавного значення належать:

1) внутрішні морські води, територіальне море, а також акваторії морських портів;

2) підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання;

3) поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків;

4) водні об`єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спірна гідротехнічна споруда ставкового господарства загальною площею 1,5414 га належить до водних об`єктів загальнодержавного значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про аквакультуру», об`єктом користування на умовах оренди рибогосподарської технологічної водойми є земельна ділянка під водою, в межах якої здійснюється аквакультура, та вода (водний простір), які в комплексі одночасно надаються в користування одній і тій самій юридичній чи фізичній особі.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту а) частини 3 статті 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства.

Як встановлено судом, розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації від 3 серпня 2011 року № 591 «Про надання дозволу на поновлення договору оренди земельної ділянки», надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою з інвентаризації земельних ділянок водного фонду з метою поновлення договору оренди загальною площею 2,5 га терміном на 49 років для риборозведення на території Грядівської сільської ради.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, на сьогоднішній день позивач являється одноосібним власником майнового комплексу в АДРЕСА_1 , та орендарем земельної ділянки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки гідротехнічна споруда ставкового господарства загальною площею 1,5414 га, розташованого за межами с.Воля-Гомулецька Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області є комплексним водним об`єктом, який включає в себе земельну ділянку під водою та воду (водний простір) та є водним об`єктом загальнодержавного значення, оскільки розташована на каскаді р. Брюхівчанка - р. Яричівка - р. Полтва - р. Західний Буг - Балтійське море, то відтак питання розпорядження земельною ділянкою та відповідними об`єктами, що розташовані на такій ділянці (будинком охорони під "літ.Б" площею 30,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, на території Грядівської сільської ради та гідротехнічною спорудою ставкового господарства загальною площею 1,5414 га за межами с.Воля-Гамулецька, Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області) відноситься до виключної компетенції районної державної адміністрації.

В даному випадку, судом встановлено, що Жовківська районна державна адміністрація Львівської області у даній справі залучена у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору.

Суд також звертає увагу, що під час розгляду справи судом першої інстанції, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Жовківська районна державна адміністрація в особі представника повідомила, якщо вимоги позивача не суперечать чинному законодавству, тому у Жовківської районної державної адміністрації відсутні заперечення.

Судом також встановлено, що Жовківська районна державна адміністрація, правонаступником якої є Львівська районна державна адміністрація Львівської області, із апеляційними скаргами на рішення суду першої інстанції не зверталися.

Згідно вимог пункту а) статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

За наведених обставин, суд зазначає, що питання розпорядження землями водного фонду, на яких розташовані водні об`єкти загальнодержавного значення, відноситься до виключної компетенції районної державної адміністрації, а тому положення ч. 2 ст. 335 ЦК України щодо передачі за рішенням суду у комунальну власність після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки сільська рада в даному випадку не наділена повноваженнями розпоряджатися відповідною земельною ділянкою, відтак відсутні підстави стверджувати, що винесене рішення Жовківського районного суду від 13.12.2017 року стосується майнових та обов`язків Грядівської сільської ради як представника територіальної громади.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, питання про права та обов`язки апелянта таким не вирішувалось, а у резолютивній частині рішення прямих вказівок про права та обов`язки апелянта відсутні. Крім того, Грядівська сільська рада не є як стороною спору, за результатами якого ухвалено оскаржуване рішення, так і стороною відповідних договорів, що були предметом судового розгляду.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Враховуючи, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалося, а також те, що скасування оскаржуваного судового рішення не призведе до відновлення прав та інтересів апелянта, які на його думку порушуються оскаржуваним рішенням, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області на рішення Жовківського районного суду м.Львова від 13 грудня 2017 року слід закрити на підставі п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 367, 368, п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 03 вересня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О. Я.