ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 663/684/19 Головуючий в І інстанції Клімченко М.І.
Номер провадження 22-ц/819/1588/21 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданік В.В.

секретар Давиденко І.О.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 травня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на майно,

в с т а н о в и в :

18.03.2019 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АТ «Укргазбанк», позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_1 (далі - відповідач 2), у якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (т.2, а.с.12-13) просив:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2 від 26.10.2006 року, яка виникла станом на 14.03.2019 року у розмірі 175 404,63 грн, у тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом (в межах строку позовної давності 3 роки) (прострочені) - 21 358,28 грн; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату кредиту - 20 418,10 грн; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 80650,44 грн; сума 3 відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту, стягнутого згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011 порядку ст. 625 ЦК України - 2610,99 грн; сума 3 відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту, стягнутих згідно рішень Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011 та від 03.08.2016 року по цивільній справі №663/809/16-ц, в порядку ст. 625 ЦК України - 2933,53 грн; сума індексу за несвоєчасну сплату кредиту, стягнутого згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011, в порядку ст. 625 ЦК України - 36 240,23 грн; сума індексу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, стягнутих згідно рішень Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі №2119/2-361/2011 та від 03.08.2016 року по цивільній справі №663/809/16-ц, в порядку ст. 625 ЦК України - 11 193,06 грн.;

- звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором №2 від 26.10.2006 року у сумі 175 404,63 грн. шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, встановленою суб`єктом оціночної діяльності при проведенні виконавчих дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2, за умовами якого банк зобов`язався відкрити позичковий рахунок та видати готівкою кредитні кошти в сумі 70 000 грн. Виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було забезпечено договором іпотеки без оформлення заставної від 26.10.2006, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 . Предметом іпотеки є двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті порушення відповідачем ОСОБА_3 умов договору, станом на 14.03.2019 утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 175 404,63 грн., у тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом (в межах строку позовної давності 3 роки) (прострочені) - 21 358,28 грн; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату кредиту - 20 418,10 грн; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 80650,44 грн; сума 3 відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту, стягнутого згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011 та від 03.08.2016 року по цивільній справі №663/809/16-ц, в порядку ст. 625 ЦК України - 2933,53 грн; сума індексу за несвоєчасну сплату кредиту, стягнутого згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011, в порядку ст. 625 ЦК України - 36 240,23 грн; сума індексу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, стягнутих згідно рішень Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі №2119/2-361/2011 та від 03.08.2016 року по цивільній справі №663/809/16-ц, в порядку ст. 625 ЦК України - 11 193,06 грн. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не виконує передбачені кредитним договором зобов`язання, позивач просив задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 травня 2021р. позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість станом на 14.03.2019 року за кредитним договором № 2 від 26.10.2006 року в розмірі 175 404 (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста чотири гривені) гривень 63 копійки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2 від 26.10.2006 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 в розмірі 129 425,86 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом надання права ПАТ АБ «Укргазбанк» реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», за ціною встановленою суб`єктом оціночної діяльності при проведенні виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі по 1343,26 грн з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що 26.10.2006 року між ВАТ АК «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АК «Укргазбанк», та ОСОБА_3 укладено договір № 2, відповідно до умов якого остання отримала споживчий кредит у розмірі 70 000 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом 16,9 % річних та 26.9 % річних на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня виникнення прострочення, терміном користування до 26.10.2018 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 26.10.2006 року відповідачкою ОСОБА_1 передано належне їй майно, зазначене в договорі іпотеки, а саме: двохкімнатну квартиру, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року, з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором від 26.10.2006 року станом на 17.03.2016 року в розмірі 79 344,89 грн, в рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки двохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі не повернуто, звернення стягнення на предмет іпотеки не реалізоване, тому суд дійшов висновку, що проценти за кредитом, а також пеня за процентами та несвоєчасне повернення кредиту підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 у межах строку позовної давності.

Крім того, суд дійшов висновку, що з метою захисту прав банку слід звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки банком пред`явлено суму до стягнення за період, який не охоплюється рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року.

При цьому, суд не взяв до уваги доводи представника відповідачки щодо неможливості згідно ст. 61 Конституції України повторного звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки позивачем право на звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначене в рішенні Скадовського районного суду Херсонської області, не реалізоване.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25.05.2021 р. скасувати і постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовити за необґрунтованістю, або застосувати строк позовної давності, або зменшити розмір неустойки (пені) до 1 гривні.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що суд ухвалюючи рішення не застосував ст. 593 ЦК України, яка визначає випадки припинення права застави, а також положення ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», згідно якої іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Судом також не враховані висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у п. 54 постанови від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. у справі №2119/2-361/2011 з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором від 26.10.2006 року №2 в сумі 91 662,46 грн. Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» у своїй позовній заяві зазначив, що станом на 21.02.2018 року заборгованість по тілу кредиту погашена. Отже, на момент звернення позивача до суду з даним позовом кредитний договір №2 від 26.10.2006 року припинив свою дію. З припиненням основного зобов`язання припинив свою дію і договір іпотеки.

Крім того, приймаючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру, суд не з`ясував коло осіб, які в ній проживають та наявність у них іншого житла, не встановив обставин придбання квартири за рахунок кредитних коштів чи власних.

Також апелянт зазначає, що заперечує проти рішення суду в частині висновків щодо наявності боргу, його розміру та підстав стягнення. Зокрема зазначає, що позивач не мав права на підставі ст. 599 та ч. 4 ст. 631 ЦК України нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, тому необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду.

Апелянт звертає увагу, що у 2014 році спливла позовна давність як щодо основного зобов`язання, так і щодо всіх додаткових зобов`язань (неустойки, 3% річних, інфляції), тоді як позивач звернувся до суду з позовом у березні 2019 року.

Крім того, з розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом вбачається, що позивач всупереч вимогам закону нарахував проценти на суму заборгованості за кредитом як в розмірі 16,9 % річних (проценти за користування кредитом), так і в розмірі 26,9% річних (проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами) на одну й ту саму суму за один і той самий період.

Зазначаючи про стягнення 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, стягнутих згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. №2119/2-361-2011, суд не перевірив фактичного виконання цього рішення, оскільки боржник ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_1 регулярно погашали кредит та проценти. Так, тільки майновий поручитель ОСОБА_1 протягом періоду з 27.07.2018 по 20.12.2019 року сплатила 129 459,91 грн. з призначенням платежу «погашення заборгованості по справі №663/809/16-ц».

Також суд першої інстанції протиправно не застосував до спірних правовідносин ч.1,2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», яка передбачає, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Крім того, судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права, оскільки не здійснив у встановленому законом порядку виклик відповідача ОСОБА_1 в судове засідання, вийшов за межі позовних вимог, а також прийняв до уваги докази, надані позивачем поза межами визначеного законом строку.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що в силу ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, судом встановлені такі обставини.

26.10.2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АК «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 70 000 грн. на строк до 26 жовтня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 16,9% річних, для споживчих цілей під заставу двокімнатної квартири житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.159-160, т.1)

Додатковою угодою від 26.10.2006 року внесено зміни в підпункт 3.3.1. до Кредитного договору № 2 від 26.10.2006 року, згідно якого встановлено графік повернення кредиту. (а.с.161-162, т.1)

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, 26.10.2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки без оформлення заставної, згідно умов якого відповідачем 2 передано належне їй на праві власності майно, а саме: двохкімнатну квартиру, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якості забезпечення усіх вимог іпотекодержателя як кредитора за вказаним вище кредитним договором. (а.с. 155-158, т.1)

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 січня 2012 року у справі №2190/924/2012, з урахуванням його зміни рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 10.04.2012р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» достроково заборгованість за кредитним договором від 26.10.2006 року в сумі 91 662,46 грн., з яких: сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню - 49 546 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 8 766 грн., сума заборгованості по відсоткам - 11 599,34 грн., сума пені по простроченій заборгованості по кредиту - 10660,18 грн., сума пені по простроченому основному обгру-11090,94 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26.10.2006 року, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Украгазбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 91 662,46 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки -двокімнатну квартиру житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання права ПАТ АБ «Укргазбанк» продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_1 штрафні санкції за невиконання обов`язків щодо страхування предмету іпотеки в сумі 1000 грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року, з урахуванням його зміни рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 31.10.2016 р. у справі № 663/809/16-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість станом на 17.03.2016 року за кредитним договором № 2 від 26.10.2006 року в розмірі 129 959,91 грн., з яких: 38688,09 грн. - заборгованість по процентах прострочена, 656,80 грн. - заборгованість по процентам поточна, 33338,56 грн. - пеня за прострочення погашення кредиту, 57 276,56 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2 від 26.10.2006 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 в розмірі 130 959,91 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом надання права ПАТ АБ «Укргазбанк» реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», за ціною встановленою суб`єктом оціночної діяльності при проведенні виконавчих дій.

Згідно з наданим банком розрахунком (т.1, а.с.220-223), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т.2, а.с.12-13), заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №2 від 26 жовтня 2006 року станом на 14 березня 2019 року становить 175 404,63 гривень, у тому числі:

-21 358,28 грн - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом (в межах строку позовної давності 3 роки);

-20 418,10 грн - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату кредиту;

-80650,44 грн - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом;

-2610,99 грн - сума 3 відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту, стягнутого згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011 порядку ст. 625 ЦК України;

-2933,53 грн - сума 3 відсотків річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, стягнутих згідно рішень Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011 та від 03.08.2016 року по цивільній справі №663/809/16-ц, в порядку ст. 625 ЦК України;

-36 240,23 грн - сума індексу за несвоєчасну сплату кредиту, стягнутого згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі № 2119/2-361/2011, в поря дку ст. 625 ЦК України;

-11 193,06 грн - сума індексу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, стягнутих згідно рішень Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012 року по справі №2119/2-361/2011 та від 03.08.2016 року по цивільній справі №663/809/16-ц, в порядку ст. 625 ЦК України.

Задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» суд першої інстанції виходив з того, що права позивача є порушеними внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 , як основним боржником, зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність їх захисту шляхом стягнення визначеної позивачем суми заборгованості у розмірі 175 404,63 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким вказане зобов`язання було забезпечене.

Як вбачається зі змісту прохальної частини апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Проте суд зазначає, що апелянтом ОСОБА_1 не підтверджено повноваження оскаржувати рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25.05.2021 р. в частині вирішення позовних вимог, що стосуються прав та інтересів ОСОБА_2 .

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 з апеляційною скаргою на вказане судове рішення не зверталася, тому предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25.05.2021р. в частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно.

В іншій частині це рішення суду в апеляційному порядку не переглядається як таке, що не оскаржене належною особою.

Разом з тим, апеляційний суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2020р. у справі №921/730/13-г/3, згідно яких іпотекодавець та/або заставодавець може заперечувати проти суми заборгованості за основним зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до боржника та/або поручителя, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне надати правову оцінку доводам апелянта ОСОБА_1 щодо її заперечень проти суми кредитної заборгованості за основним зобов`язанням, в рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що за умовами кредитного договору №2 від 26.10.2006 р. сторони погодили щомісячну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 16,9% річних, а також 26,9% річних на залишок простроченої заборгованості за кредитом, який наданий до 26 жовтня 2018 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 26 жовтня 2018 відповідач ОСОБА_2 повинна була, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами.

Разом з тим, у постанові від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, у зв`язку з простроченням відповідачем ОСОБА_2 повернення чергової частини кредиту позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» реалізував своє право вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу, звернувшись у червні 2010 року до суду з відповідним позовом, за наслідками розгляду якого Скадовським районним судом Херсонської області ухвалено рішення від 12.01.2012 р. у справі №2190/924/2012.

З огляду на те, що внаслідок пред`явлення до позичальника ОСОБА_2 вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення позики припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після червня 2010 року позивач не міг такі проценти нараховувати.

Як встановлено судом, предметом позову ПАТ АБ «Укргазбанк» є, зокрема. звернення стягнення на належне відповідачу ОСОБА_1 нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення основного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 175 404,63 грн, у тому числі процентів за користування кредитом в сумі 21 358,28 грн, нарахованих у період з 18.03.2016 по 21.02.2018 р.

Оскільки після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, тому нарахування таких процентів за період з 18.03.2016 по 21.02.2018 в сумі 21 358,28 грн та, як наслідок, звернення стягнення на майно іпотекодавця в рахунок їй погашення є необґрунтованим.

Щодо звернення стягнення на суму основного зобов`язання в частині неустойки (пені) за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 20 418,10 грн. та за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 80 650,44 грн, то суд зазначає наступне.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені полягає у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки.

Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом.

Пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пред`явивши у червні 2010 року вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор ПАТ АБ «Укргазбанк» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався на восьмий день після пред`явлення такого позову, як кінцевого строку дострокового виконання умов зобов`язання.

Наведені обставини свідчать про те, що позовна давність за основним зобов`язанням сплинула у червні 2013 року, натомість до суду з даним позовом позивач звернувся 18 березня 2019 року.

Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату кредиту.

Відтак, необґрунтованим є нарахування неустойки в сумі 20 418,10 грн на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

Крім того, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося внаслідок реалізації позивачем права на пред`явлення вимоги про дострокове повернення позики, то необґрунтованим є також нарахування на проценти неустойки в сумі 80 650,44 грн.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення основного зобов`язання в частині неустойки неустойки (пені) за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 20 418,10 грн. та за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 80 650,44 грн також є необґрунтованими.

Щодо звернення стягнення на суму основного зобов`язання в частині інфляційних збитків та трьох відсотків річних, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вище встановлено судом, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 січня 2012 року у справі №2190/924/2012, з урахуванням його зміни рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 10.04.2012р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» достроково заборгованість за кредитним договором від 26.10.2006 року в сумі 91 662,46 грн., з яких: сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню - 49 546 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 8 766 грн., сума заборгованості по відсоткам - 11 599,34 грн., сума пені по простроченій заборгованості по кредиту - 10660,18 грн., сума пені по простроченому основному обгру-11090,94 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26.10.2006 року, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Украгазбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 91 662,46 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки -двокімнатну квартиру житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання права ПАТ АБ «Укргазбанк» продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_1 штрафні санкції за невиконання обов`язків щодо страхування предмету іпотеки в сумі 1000 грн.

Як вбачається з даного судового рішення, суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 не повернула позивачу суму отриманих кредитних коштів в обумовлений строк, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 91 662,46 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ст. 599 ЦК України)

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України)

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом частини другої статті 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом з тим, виходячи зі змісту частини першої статті 598, статей 599, 600, 604 - 609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання з боржника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. (постанова Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 757/74887/17-ц)

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, ПАТ АБ «Укргазбанк» здійснив нарахування індексу інфляції за простроченим зобов`язанням ОСОБА_2 в частині стягнутого рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011 тіла кредиту в сумі 58 312,00 грн з 15.03.2016 року по 20.02.2018р.

При цьому, суд першої інстанції не перевірив правильність здійсненого позивачем розрахунку нарахування інфляційних втрат, у зв`язку з чим колегія суддів зазначає наступне.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 викладений правовий висновок про те, що при розрахунку «інфляційних втрат» у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25-29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19).

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 було наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Як зазначає позивач та підтверджується долученими до позовної заяви виписками по рахункам №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 стягнута рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011 заборгованість по тілу кредиту в сумі 58 312,00 грн повністю погашена відповідачем ОСОБА_2 21.02.2018 р. наступними платежами: 04.08.2016р. - 400,66 грн; 19.04.2017р. - 25000,00 грн; 13.12.2017р. - 13600,00 грн; 21.12.2017 - 5000,00 грн; 21.01.2018р. - 5000,00 грн; 31.01.2018р. - 6040,00 грн; 20.02.2018р. - 900,00 грн; 21.02.2018р. - 2371,34 грн.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції наводить розрахунок інфляційних втрат за період з 15.03.2016 по 20.02.2018, понесених ПАТ АБ «Укргазбанк» внаслідок несвоєчасного виконання ОСОБА_2 зобов`язань з виплати тіла кредиту, стягнутого рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011:

з 15.03.2016 по 20.02.2018: 58312,00 грн. * 128,9/100 = 75 145,27 грн., з яких інфляційна складова становить 16 833,27 грн.;

з 04.08.2016 по 20.02.2018: 57911,34*124,8/100 = 72249,84 грн., з яких інфляційна складова становить 14338,50 грн.;

з 19.04.2017 по 20.02.2018: 32911,34*112,0/100 = 36857,30 грн., інфляційна складова становить 3945,96 грн;

з 13.12.2017 по 20.02.2018: 19311,34 грн.*103,4/100 = 19975,19 грн., інфляційна становить 663,85 грн;

з 21.12.2017 по 20.02.2018: 14311,34*102,4/100 = 14656,74 грн., інфляційна складова становить 345,40 грн;

з 21.01.2018 по 20.02.2018: 9311,34 грн. * 100,9/100 = 9395,14 грн., з яких інфляційна складова становить 83,80 грн.;

з 31.01.2018 по 20.02.2018: 3271,34 грн.*100,9/100 = 3300,78 грн., з яких інфляційна складова становить 29,44 грн.

Загальна сума інфляційних втрат, понесених ПАТ АБ «Укргазбанк» за період з 15.03.2016 по 20.02.2018 внаслідок несвоєчасного виконання ОСОБА_2 зобов`язання з виплати тіла кредиту, стягнутого рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011 в сумі 58312,00 грн, з урахуванням сплачених боржником у цей період платежів, становить 36 240,23 грн.

Щодо інфляційних втрат, понесених ПАТ АБ «Укргазбанк» внаслідок несвоєчасного виконання ОСОБА_2 зобов`язання зі сплати відсотків в сумі 11 599,34 грн., стягнутих рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011, то їх розмір у період з 15.03.2016р. по 03.08.2016 р. з урахуванням індексу інфляції 1,0298 становить 346,01 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року, з урахуванням його зміни рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 31.10.2016 р. у справі № 663/809/16-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість станом на 17.03.2016 року за кредитним договором № 2 від 26.10.2006 року в розмірі 129 959,91 грн., з яких: 38688,09 грн. - заборгованість по процентах прострочена, 656,80 грн. - заборгованість по процентам поточна.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження сплати стягнутої вказаним судовим рішенням заборгованості відповідачем ОСОБА_1 надано копії платіжних документів, зокрема: квитанції № 33990436 від 27.07.2018 р. на суму 10 000,00 грн. (а.с.96, т.2), квитанції №39369954 від 28.02.2019 р. на суму 5000,00 грн. (а.с. 97, т.2).

Вказані платіжні документи містять призначення платежу «погашення заборгованості згідно виконавчого листа по справі №663/809/16 від 21.11.2016р.», що свідчить про часткову сплату ОСОБА_1 суми боргу на виконання рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 р.

Враховуючи, що платежі по зазначеним вище документам були вчинені ОСОБА_1 у період з 03.08.2016 по 14.03.2019р., за який позивач просить стягнути інфляційні втрати у даній справі, тому суд апеляційної інстанції приймає їх до уваги при здійсненні розрахунку суми інфляційних втрат, понесених позивачем внаслідок несвоєчасного виконання боржником свого зобов`язання.

Крім того, колегія суддів враховує доводи ОСОБА_1 щодо неналежного її повідомлення судом першої інстанції про розгляд справи та, як наслідок, відсутність у неї можливості надати суду зазначені докази, отже вказана обставина є безумовною підставою для врахування зазначених доказів при апеляційному розгляді справи.

Копії інших платіжних документів, наданих відповідачем на підтвердження факту сплати суми заборгованості, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки платежі по зазначеним документам вчинені поза межами періоду з 03.08.2016 по 14.03.2019р.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції наводить розрахунок інфляційних втрат за період з 03.08.2016 по 14.03.2019р., понесених ПАТ АБ «Укргазбанк» внаслідок несвоєчасної сплати ОСОБА_2 відсотків в загальній сумі 39 344,89 грн., стягнутих рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року у справі № 663/809/16-ц: з 03.08.2016 по 14.03.2019: 29344,89*136,96/100 = 40191,93 грн., з яких інфляційна складова становить 10847,04 грн.

Загальна сума інфляційних втрат, понесених ПАТ АБ «Укргазбанк» внаслідок несвоєчасної сплати ОСОБА_2 відсотків, стягнутих рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011 та рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року у справі № 663/809/16-ц, становить 11 193,06 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 трьох відсотків річних внаслідок несвоєчасної сплати тіла кредиту в сумі 58 312 грн, стягнутої рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011, то обчислення вказаної суми здійснюється за формулою: сума боргу * процентна ставка / 100% / 365 днів * кількість днів.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції наводить розрахунок трьох відсотків річних з урахуванням сплачених боржником сум у період з 15.03.2016 по 20.02.2018 р.

з 15.03.2016 по 03.08.2016: 58312,00 грн. * 3/100/365 * 142 днів = 678,71 грн.;

з 04.08.2016 по 31.12.2016: 57 911,34 грн. * 3/100/365 * 150 днів = 712,02 грн.;

з 01.01.2017 по 18.04.2017: 57911,34 грн. * 3/100/365 * 108 днів = 514,06 грн.;

з 19.04.2017 по 12.12.2017: 32911,34 грн. * 3/100/365 * 238 днів = 643,80 грн.;

з 13.12.2017 по 20.12.2017: 19 311,34 грн. * 3/100/365 * 8 днів = 12,70 грн.;

з 21.12.2017 по 20.01.2018: 14 311,34 грн. * 3/100/365 * 31 день = 36,46 грн.;

з 21.01.2018 по 30.01.2018: 9 311,34 грн. * 3/100/365 * 10 днів = 7,65 грн.;

з 31.01.2018 по 19.02.2018: 3271,34 грн. * 3/100/365 * 20 днів = 5,38 грн.;

з 20.02.2018 по 20.02.2018: 2371,34 грн. * 3/100/365 * 1 день = 0,19 грн.

Загальна сума трьох відсотків річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою ОСОБА_2 тіла кредиту в сумі 58 312 грн, стягнутого рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011, складає 2610,99 грн.

Також суд апеляційної інстанції наводить розрахунок трьох відсотків річних з урахуванням сплачених боржником сум у період з 15.03.2016 по 14.03.2019 р. внаслідок несвоєчасної сплати ОСОБА_2 відсотків, стягнутих рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011 в сумі 11599,34грн. та відсотків, стягнутих рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року у справі № 663/809/16-ц в сумі 39944,89 грн.

з 15.03.2016 по 03.04.2016: 5099,34 грн. * 3/100/365 * 20 днів = 8,36 грн.;

з 04.04.2016 по 26.04.2016: 4099,34 грн. * 3/100/365 * 23 дні = 7,73 грн.;

з 27.04.2016 по 14.07.2016: 2599,34 грн. * 3/100/365 * 79 днів = 16,83 грн.;

з 15.07.2016 по 02.08.2016: 599,34 грн. * 3/100/365 * 19 днів = 0,93 грн.;

з 03.08.2016 по 03.08.2016: 39944,23 грн. * 3/100/365 * 1 день = 3,27 грн.;

з 04.08.2016 по 31.12.2016: 39344,89 грн. * 3/100/365 * 150 днів = 483,75 грн.;

з 01.01.2017 по 02.08.2018: 39344,89 грн. * 3/100/365 * 579 днів = 1872,39 грн.;

з 03.08.2018 по 14.03.2019: 29344,89 грн. * 3/100/365 * 224 днів = 540,27 грн.

Загальна сума трьох відсотків річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою ОСОБА_2 відсотків, стягнутих рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.01.2012р. по справі №2119/2-361/2011 в сумі 11599,34 грн. та відсотків, стягнутих рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.08.2016 року у справі № 663/809/16-ц в сумі 39944,89 грн, складає 2933,53 грн.

Отже, з урахуванням викладеного слід дійти висновку що розмір основного зобов`язання відповідача ОСОБА_2 в загальній сумі 53 323,82 грн (36 240,23 грн + 346,01 грн + 11 193,06 грн + 2610,99 грн + 2933,53 грн) є обґрунтованим, а доводи апелянта ОСОБА_1 щодо її заперечення не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для звернення стягнення на належне відповідачу ОСОБА_1 нерухоме майно в рахунок погашення суми основного зобов`язання ОСОБА_2 у розмірі 53 323,82 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ст.33 закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо іншого не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених у ст.12 цього закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що з метою захисту своїх прав ПАТ АБ «Укргазбанк» у червні 2010 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з вимогами про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за результатами розгляду якого апеляційним судом Херсонської області ухвалено рішення від 10.04.2012р. у справі № 2190/924/2012, яким позов банку задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26.10.2006 року, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Украгазбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 91 662,46 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання права ПАТ АБ «Украгазбанк» продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Рішення суду набрало законної сили.

У ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ПАТ АБ «Укргазбанк» пояснив, що вказане рішення суду фактично виконано відповідачами, стягнуте судом тіло кредиту в сумі 58 312 грн сплачено 21.02.2018 року, а стягнуті проценти в сумі 11 599,34 грн сплачені 14.08.2016 р. Рішення суду в частині звернення стягнення було пред`явлено до примусового виконання, проте реалізація предмету іпотеки не відбулася у зв`язку з погашенням суми боргу у повному обсязі.

За таких обставин заслуговують на увагу доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що ПАТ АБ «Укргазбанк», звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який було задоволено рішенням апеляційного суду Херсонської області від 10.04.2012р., використав наявне в нього право на погашення заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, та звернув стягнення на іпотечне майно.

Повторне звернення стягнення на одне й те саме майно з одних і тих самих підстав нормами чинного законодавства не передбачено. Та обставина, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 10.04.2012р. вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволені в частині суми заборгованості 91 662,46 грн., правового значення не має, оскільки рішенням суду звернуто стягнення на квартиру в цілому, а не на її частину.

Наведеного суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в цій частині.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 травня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно слід скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч.1 ст. 141 ЦПК України)

З огляду на викладене суд вважає, що сплачений ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції судовий збір в сумі 3946,60 грн підлягає стягненню з ПАТ АБ «Укргазбанк» у розмірі, пропорційно розміру задоволених вимог (50%), тобто в сумі 1973,30 грн.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога апелянту ОСОБА_1 надавалася адвокатом Ставрост Романом Юрійовичем, який діяв на підставі ордеру від 30.07.2021 р. серії ХС№159672 (т.2, а.с.110).

На підтвердження понесення відповідачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу 06.09.2021 року до суду апеляційної інстанції надано: договір про надання правничої допомоги № 119 від 04.06.2021 р., згідно якого гонорар адвоката визначається протоколом погодження розміру гонорару.

Також апелянтом надано протокол погодження розміру гонорару і умови його виплати від 04.06.2021 р., згідно якого сторони визначили розмір і умови виплати клієнтом ОСОБА_1 адвокатові Ставросту Р.Ю. гонорару за надання ним правничої допомоги, пов`язаної із: ознайомленням з матеріалами цивільної справи №663/684/19; вивченням законодавства, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами у справі №663/684/19 і судової практики з розгляду даної категорії справ; складання апеляційної скарги на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25.05.2021р. у справі №663/684/19; представництво клієнта в Херсонському апеляційному суді. Розмір гонорару за домовленістю сторін складає 12 000 грн, які клієнт сплачує адвокату передоплатою.

Згідно наявної в матеріалах справи копії квитанції до прибуткового касового ордеру №14 від 04.06.2021р., ОСОБА_1 сплачено адвокату Ставросту Р.Ю. гонорар в сумі 12 000 грн.

Копії вказаних документів разом з детальним описом робіт направлені адвокатом Ставростом Р.Ю. на електронну адресу представника ПАТ АБ «Укргазбанк» Ніценко О.С. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що свідчить про дотримання вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України.

За таких обставин слід дійти висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану відповідачем ОСОБА_1 суму у розмірі 12 000 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг, а тому слід дійти висновку щодо їх обґрунтованості.

Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення вказаної суми витрат на правничу допомогу у повному обсязі, оскільки вимоги апелянта задоволено частково.

Таким чином, понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу підлягають частковому стягненню з ПАТ АБ «Украгазбанк», пропорційно до розміру задоволених вимог (50%), що становить 6 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141,367,374,376 ЦПК України, суд

ПОС Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 травня 2021 року року в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 травня 2021 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 175 404,63 грн не переглядалось як таке, що не оскаржене належною особою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, понесені в суді апеляційної інстанції, в сумі 1973,30 грн (одна тисяча дев`ятсот сімдесят три грн. 30 коп.) та витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 08 вересня 2021 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік