Справа №173/1314/21
Провадження №2/173/679/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради, третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовський Сергій Іванович, про припинення дії договору довічного утримання (догляду) та зняття заборони відчуження житлового будинку ,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про припинення дії договору довічного утримання (догляду) та зняття заборони відчуження житлового будинку до відповідача Верхівцевської міської ради, третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовський С.І.

21.07.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 06.09.2021 року.

Фіксування с удового засідання технічними засобами не здійснювалося в відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить: припинити дію договору довічного утримання (догляду), посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І., укладений між нею та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зняти заборону відчуження, накладену приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І.,, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за договором довічного утримання (догляду) від 06.10.2005 року № 571 заборона № 7, укладеним між нею та ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступне: 06.10.2005 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І.

За даним договором вона передала у власність ОСОБА_2 , належний їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 24.07.2002 року Другою Дніпродзержинською держнотконторою за реєстровим номером 993, зареєстрований в комунальному підприємстві «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» 30.11.2002 року, номер запису 3029, в книзі 13, реєстровий номер 12255411, житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , розташований на присадибній земельній ділянці площею 828 кв.м. по фактичному користуванню.

Згідно до п. 4,5.6 договору на набувача майна, ОСОБА_2 ,, покладається обов`язок : довічно утримувати її, забезпечувати харчуванням.

Проте на підставі даного договору набувачем майна, ОСОБА_2 , не було здійснено державну реєстрацію права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

06.10.2005 року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І., на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) була накладена заборона відчуження зареєстрована в реєстрі за № 7, вказаного в договорі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла набувач в договорі довічного утримання (догляду), ОСОБА_2 , вказана обставина стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис 58.

Таким чином виконання обов`язків, які були покладені на набувача, ОСОБА_2 ,. стало неможливе через її смерть і на можуть бути виконані іншою особою, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась за правилами прощеного провадження без виклику учасників розгляду справи

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, письмові пояснення суду не надав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 06.10.2005 року між позивачем, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І., та зареєстрований в реєстрі за № 571.

За даним договором позивачка передала у власність ОСОБА_2 , належний їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 24.07.2002 року Другою Дніпродзержинською держнотконторою за реєстровим номером 993, зареєстрований в комунальному підприємстві «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» 30.11.2002 року, номер запису 3029, в книзі 13 реєстровий номер 12255411, житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , розташований на присадибній земельній ділянці площею 828 кв.м. по фактичному користуванню.

Згідно до п. 4,5.6 договору на набувача майна, ОСОБА_2 ,, покладається обов`язок : довічно утримувати позивачку , забезпечувати харчуванням.

Відповідно до ст. 744 ЦК України - За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що набувач майна за вищевказаним договором довічного утримання (догляду) , ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч. 2 ст. 757 ЦК України - Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється.

За доводами позивача умови укладеного договору довічного утримання (догляду), укладеного між сторонами після смерті ОСОБА_2 , не виконуються. Тобто, якщо у ОСОБА_2 , і є спадкоємці, однак останні не прийняли майна, переданого набувачу відчужувачем за договором довічного утримання. На підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги про припинення договору довічного утримання (догляду) підлягають задоволенню.

Так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог про припинення договору довічного утримання (догляду), відповідно у позивача поновлюється право власності на майно, передане за договором довічного утримання, а сама на будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з відновленням права власності позивача на спірний будинок, суд вважає за можливе зняти заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 06 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовським С.І., зареєстровану в реєстрі за номером № 7.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., покладаються на позивача, оскільки відсутня вина відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради, третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовський Сергій Іванович, про припинення дії договору довічного утримання (догляду) та зняття заборони відчуження житлового будинку - задовольнити.

Припинити дію договору довічного утримання, (догляду), посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І., зареєстрований в реєстрі за № 571, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , знявши заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 06 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І., зареєстровану в реєстрі за номером № 7.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 06.09.2021 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 09.09.2021 року

Дата набрання законної сили: 07.10.2021 року