ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1316/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2710/15-ц Категорія: на ухвалу Ушакова К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Василенко Л.І., Єльцова В.О.,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про відновлення виконавчого провадження від 26.03.2021 , -

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про відновлення виконавчого провадження.

Вимоги скарги мотивовані тим, що 01 квітня 2021 року на його адресу надійшла від приватного виконавця Недоступа Д.М. постанова про відновлення виконавчого провадження ВП 58773781 від 26 березня 2021 року про примусове виконання виконавчого листа №695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2018 у справі № 695/2710/15-ц за яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто кошти в сумі 8383,31 доларів США на користь ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффазейн Банк Аваль».

Вказує, що стягнуто кошти на користь ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффазейн Банк Аваль», якої на той час вже не існувало, тобто кошти стягнуто на користь неіснуючого відокремленого підрозділу. Реквізити, зазначені у вказаному рішенні суду не відповідають реквізитам Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффазейн Банк Аваль», так само, як і не відповідають реквізитам самого банку юридичній особі ПАТ «Райффазейн Банк Аваль». Виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду від 30.08.2018 також містить інформацію про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» (), але стягувачем зазначено ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» (). Вважає, що приватним виконавцем Недоступом Д.М. протиправно не було внесено у постанову реквізитів стягувача, які зазначені у виконавчому листі на рішення суду від 30.08.2018, а також протиправно замінено стягувача в постанові про відновлення виконавчого провадження ВП 58773781 від 26.03.2021 на АТ «Райффазейн Банк Аваль» (). Також зазначив, що приватний виконавець не може зобов`язати Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області пред`явити виконавчий лист на рішення суду від 30.08.2018 року до виконання, оскільки не проведено процедури заміни сторони виконавчого провадження і приватним виконавцем не винесено постанови про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження ВП 58773781 від 26.03.2021 року, де боржником зазначений ОСОБА_1 .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про відновлення виконавчого провадження від 26 березня 2021 року відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що примусовому виконанню підлягають рішення суду на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбаченому законом випадках на підставі судових рішень. Відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, оскільки ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року задоволено заяву стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 58773781 від 04.03.2020 року, тому приватним виконавцем було правомірно винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Також з урахуванням того, що Черкаська обласна дирекція ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не являється юридичною особою, немає власного коду ЄДРПОУ, тому внесення відомостей про стягувача, а саме ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому листі були правомірними.

Крім того, АТ «Райффайзен Банк Аваль» було стягувачем у виконавчому провадженні №58773781 з моменту відкриття провадження, тому посилання скаржника щодо не заміни сторони стягувача є безпідставними та необгрунтованими.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її постановлення судом з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просив скасувати ухвалу суду та винести постанову, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Апеляційні вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги заперечення, які були подані 28 квітня 2021 року представником скаржника ОСОБА_2 на відзив від 14.04.2021 року приватного виконавця та клопотання від 19 квітня 2021 року з додатками.

Вказує, що виконавчий лист № 695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та містить інформацію про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції (р/ НОМЕР_1 , МФО 328351, ) та стягувачем зазначено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» .

Приватним виконавцем як в постанові про відкриття так і про відновлення виконавчого провадження не було внесено реквізити особи стягувача, які зазначені у виконавчому листі №695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року та змінено в постанові про відновлення виконавчого провадження ВП 58773781 від 26 березня 2021 року на особу стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» з .

Також суд першої інстанції вийшов за межі розгляду скарги на постанову про відновлення виконавчого провадження та вдався до перегляду по суті правомірності видачі виконавчого листа 695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року хоча дана обставина не була предметом розгляду.

Судом не взято до уваги із додатків наданих у клопотанні від 18 квітня 2021 року відповідь від АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адвокатський запит, що не підтверджує взаємодію та звернення такого стягувача, до приватного виконавця Недоступ Д.М. з виконавчими листами щодо примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 напевно ще й тому, що сам банк до кредитного реєстру НБУ надає інформацію щодо боргу ОСОБА_1 за договором №8865, якого не існувало, та немає ніякого відношення до рішення суду від 30.08.2018 року.

Вважає, що оскаржувана постанова ВП 58773781 від 26 березня 2021 року про відновлення виконавчого провадження не може залишатися в силі та приватний виконавець Недоступ Д.М. не може на підставі ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язати місцевий суд пред`явити виконавчий лис № 695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року до виконання, оскільки ні приватним виконавцем, ні стягувачем зазначеним в постанові ВП №58773781 від 26 березня 2021 про відновлення виконавчого провадження, не проведено процедури заміни сторони виконавчого провадження у спосіб передбачений ст. 442 ЦПК України ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» та розділу ІІ п. 12 Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого Мінюсту від 02.04.2012 року № 512/5 та приватним виконавцем не винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, тому постанова про відновлення провадження підлягає до скасування, проте вказані доводи скаржника ОСОБА_1 судом першої інстанції не були взяті до уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Недоступ Д.М. просить повністю відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року, вважаючи апеляційну скаргу необгрунтованою.

В обгрунтування відзиву зазначає, що приватний виконавець як посадова особа, яка наділена державною владою владними повноваженнями в сфері забезпечення примусового виконання рішень судів та інших органів, вчиняє виконавчі дії в межах, в спосіб та в порядку , передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Виконавчий лист Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року був виданий на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». Стягувачем у виконавчому листі зазначено Черкаська обласна дирекція АТ «Райффайзен Банк Аваль» , яка була структурним підрозділом АТ «Райффайзен Банк Аваль» , та створювалась банком для представництва його інтересів, спостережною радою банку відповідно до протоколу № СР-111 від 04.11.2015 року було ліквідовано Черкаську обласну дирекцію АТ «Райффайзен Банк Аваль» , тому в даному випадку не може застосовуватися інститут заміни сторони (стягувача) правонаступником, оскільки сторона виконавчого провадження (стягувач) не вибула.

Вказує, що при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було перевірено виконавчий лист на предмет відповідності ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Також зазначає, що виконавче провадження № 58773781 відновлено виконавцем правомірно, жодних прав апелянта такими діями не порушено, виконавцем вчиняються заходи, спрямовані виключно на виконання рішення суду.

Крім того, виконавець вважає, що боржник зловживає своїми процесуальними правами на оскарження , при цьому акцентує увагу лише на своєму праві, проте забуває про обов`язок щодо виконання рішення суду та повернення отриманих від АТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів.

У письмових поясненнях АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи доводи апеляційної скарги необгрунтованими, а ухвала суду є законною, обгрунтованою та постановлена на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи.

Вказує, що висновок скаржника, що постанова приватного виконавця про відновлення виконавчого провадження є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, тому підлягає до скасування, вказаний висновок є передчасним та не грунтується на нормах чинного законодавства. Так, враховуючи, що Черкаська обласна дирекція ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не була юридичною особою, власного коду ЄДРПОУ не мала, тому внесення відомостей про стягувача, а саме ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому листі були правомірними, доводи скаржника щодо протилежного є необгрунтованими.

Також посилання скаржника щодо не заміни сторони виконавчого провадження є безпідставними, необгрунтованими, оскільки згідно Статуту АТ «Райффайзен Банк Аваль» зміна найменування ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відбулась 27 квітня 2018 року, а відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 датується 02 квітня 2019 року, таким чином зміна найменування юридичної особи стягувача відбулась до відкриття виконавчого провадження.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2018 у справі №695/2710/15-ц, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 14.11.2018, позов ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково солідарно заборгованість за кредитним договором №354411/4669/0324-7 від 22.05.2007 в сумі 8383,31 дол. США та сплачений судовий збір в сумі 1819,31 грн.

08 жовтня 2018 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 695/2710/15-ц, за яким приватним виконавцем Недоступом Д.М. відкриті виконавчі провадження, зокрема, відносно ОСОБА_1 ВП № 58773781.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2020 року визнано виконавчий лист Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.10.2018 у справі №695/2710/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

04 березня 2020 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58773781, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, припинено чинність арешту коштів боржника, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 26.11.2019 №58773781.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року скасовано ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2020 року в частині визнання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.10.2018 у справі № 695/2710/15-ц таким, що не підлягає виконанню; постановлено у цій частині нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2018 року таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року, залишену без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 18 березня 2021, скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та скасовано постанову приватного виконавця Виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про закінчення виконавчого провадження № 58773781 від 04.03.2020.

26 березня 2021 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 58773781, якою зобов`язано Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області (орган, який видав виконавчий документ) у місячний строк з дня надходження постанови виконавця про відновлення, пред`явити оригінал виконавчого документа виконавцю.

Вважаючи постанову про відновлення виконавчого провадження протиправною, скаржник звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно достатті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України№ 5-рп/2013від 26червня 2013року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини друга та третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відновлення виконавчого провадження це продовження виконання вимог виконавчого документа державним виконавцем на забезпечення процесуальних гарантій стягувача, спрямованих на повне та фактичне виконання рішення.

Як встановлено судом, постановою приватного виконавця Недоступ Д.М. від 26 березня 2021 року відновлено виконавче провадження, оскільки ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року скасовано постанову приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 58773781 від 04 березня 2020 року.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність в діях приватного виконавця Недоступа Д.М. ознак незаконності при винесенні постанови про відновлення виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги заявника.

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що приймаючи постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №58773781 від 26 березня 2021 року приватний виконавець діяв згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо посилання скаржника на інформацію, яку містить виконавчий лист №695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» (р/ НОМЕР_1 , МФО 328351, ) та стягувачем зазначено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» , а приватним виконавцем у постанові про відкриття провадження і в постанові про відновлення виконавчого провадження не було внесено реквізити особи стягувача, які зазначені у виконавчому листі №695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року та змінено в постанові про відновлення виконавчого провадження від 26 березня 2021 року на особу стягувача АТ Райффайзен Банк Аваль» з кодом , тобто це різні особи, з різними статусами, колегія суддів зазначає, що згідно абз. 7 п. 1.3Статуту АТ «Райффайзен Банк Аваль», який міститься на офіційному сайті веб-сайті Банку в мережі Інтернет, затвердженого Загальними зборами акціонерів № 3б-58 від 27 квітня 2018 року прийнято рішення про зміну найменування ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Райффайзен Банк Аваль», тому приватним виконавцем вірно зазначено стягувача.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування ( для юридичної особи) або прізвище, ім`я по батькові ( для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінило найменування на АТ «Райффайзен Банк Аваль» до відкриття виконавчого провадження у справі № 695/2710/15-ц , тому відсутні підстави вважати, що приватним виконавцем невірно вказано стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Таким чином, враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, відсутні підстави стверджувати про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Крім того, судом першої інстанції надано належну оцінку щодо відомостей внесених приватним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження та у постанові про відновлення виконавчого провадження від 26 березня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги , що суд першої інстанції вийшов за межі розгляду скарги на постанову про відновлення виконавчого провадження та вдався до перегляду по суті правомірності видачі виконавчого листа 695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року не варті уваги, оскільки суд першої інстанції розглянув скаргу на дії приватного виконавця відповідно до вимог викладених у ній.

Також судом не приймаються посилання в апеляційній скарзі, що оскаржувана постанова ВП 58773781 від 26 березня 2021 року про відновлення виконавчого провадження не може залишатися в силі та приватний виконавець Недоступ Д.М. не може на підставі ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язати місцевий суд пред`явити виконавчий лис № 695/2710/15-ц від 08 жовтня 2018 року до виконання, оскільки ні приватним виконавцем, ні стягувачем зазначеним в постанові ВП №58773781 від 26 березня 2021 про відновлення виконавчого провадження, не проведено процедури заміни сторони виконавчого провадження у спосіб передбачений ст. 442 ЦПК України ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» та розділу ІІ п. 12 Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого Мінюсту від 02.04.2012 року № 512/5 та приватним виконавцем не винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, оскільки предметом розгляду даної справи є скарга на постанову приватного виконавця про відновлення провадження, а не заміна сторони виконавчого провадження.

Щодо посилання скаржника, що судом першої інстанції не взято до уваги із додатків наданих у клопотанні від 18 квітня 2021 року відповідь від АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адвокатський запит, то суд апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції розглянуто скаргу з урахуванням вказаних посилань та доказів долучених до матеріалів справи, в тому числі із зазначенням посилань на адвокатський запит.

Враховуючи, що у приватного виконавця наявні всі підстави для винесення постанови про відновлення виконавчого провадження , тому підстави для скасування даної постанови відсутні, суд першої інстанції ухвалив в даній справі правильне по суті рішення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2021 року.

Судді: