Справа 206/1797/21
Провадження 2-о/206/313/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Сухоруков А.О.,
за участю секретаря Орлова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство у справах ветеранів України, Кабінет Міністрів України, Антитерористичний центр при СБУ про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
в с т а н о в и в:
27 квітня 2021 заявник звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
В прохальній частині своєї заяви заявник просить суд встановити факт участі ОСОБА_1 у бойових діях під час проведення антитерористичної операції в складі добровольчого Окремого Штурмового батальйону Айдар у якості (статусі) добровольця в період з грудня 2015 року по момент укладення контракту, а саме 10 червня 2016 року. Встановити факт отримання 10 березня 2016 року ОСОБА_1 черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії середнього ступеню тяжкості в ході бойових дій при виконанні бойового завдання, пов`язаного із захистом суверенітету та цілісності України при захисті Батьківщини (а.с.8-9).
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що позивач у грудні 2015 року стала добровольцем батальйону «Айдар» роти вогневої підтримки. Відтоді почала виконувати бойові завдання, пов`язані їз захистом Батьківщини та територіальної її цілісності. 10 березня 2016 року було оголошено по раціям готовність №1, розпочався мінометний обстріл позицій. Одна з мін 82 калібру розірвалася за 4-5 м від ОСОБА_1 . Вибуховою хвилею її відкинуло та вдарило правою частиною голови і тіла о броньовану машину, коли вона прийшла до тями, нічого не чула і не бачила. З часом зір відновився та почав повертатися слух. Подія сталася на ОСОБА_2 (РВП) на відстані 200 м від позицій противника. Первинна медична допомога була надана ОСОБА_3 , військовим лікарем батальйону. Він діагностував черепно-мозкову травму, струс головного мозку, контузію середнього ступеню тяжкості в результаті розриву мінно-вибухового пристрою 82 калібру на відстані близько 5 м. Ним було надано направлення від 11 березня 2016р. на госпіталізацію. Враховуючи критично важкий стан позивача, до лікарні її відправили лише, коли з явилася така можливість - 5 квітня 2016 року. По завершенню лікування та нетривалої реабілітації ОСОБА_1 повернулась до військової частини. В той час вона змінила місто дислокації, її позиції були розміщені поблизу Мар`їнки Волноваського району Донецької області. Тому у ОСОБА_1 була можливість оформлення через найближчий військовий комісаріат у м. Волноваха. 10 червня 2016 року було укладено контракт з військовою частиною НОМЕР_1 (батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на три роки. Від того часу позивач виконувала обов`язки лінійного наглядача у взводі зв`язку. Посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , отримала 28 листопада 2016 року в частині НОМЕР_1 .Поступово стан здоров`я погіршувався. Врешті решт, ОСОБА_1 було списано за пунктом «б» - «станом здоров`я» і визнано такою, що непридатна для служби у мирний час та частково придатна у військовий час. У зв язку з численними захворюваннями з 1 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було призначено другу групу інвалідності загального захворювання. Встановлення факту участі в бойових діях на момент отримання травм саме під час бойових дій в зоні проведення АТО, є необхідним позивачу для того, щоб на особу розповсюджувалися норми Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у зв`язку з тим, що встановлення даних фактів має юридичне значення, а саме - для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав особи (а.с.7-9).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року по даній справі було відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 38).
14.05.2021 року від представника заінтересованої особи Антитерористичного центру при Службі безпеки України поштою надійшов відзив на заяву, в якому вони заперечують проти задоволення заяви. Процедура, підстави та порядок надання статусу учасника бойових дії регламентовані Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення: (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України віл 20.08.2014 року №413, далі Порядок). Відповідно до Порядку підставою для надання особі статусу учасник бойових дій є зокрема, документи про безпосереднє залучення до виконання завдань АТО в районах її' проведення: витяги з наказів керівника АТЦ при СБУ, першого заступник керівника АТЦ при СЬУ, заступника керівника АТЦ при СБУ при залучення до проведення АТО; витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО штабу керівників секторів про підпорядкування керівнику оперативного штабу управління АТО в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення АТО; документи про направлення у відрядження до районів проведення АТО. Згідно статті 4 Закону України Про боротьбу з тероризмом" координації діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює АТЦ при СБУ. Відповідно до статті 13 Закону УкраїниПро боротьбу з тероризмом» рішення про залучення сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом до широкомасштабних, складних АТО у районі їх проведення приймається керівником Антитерористичного центру при СБ України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичної центру при СБ України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом. Громадянка ОСОБА_1 в порядку визначеному статтею 13 Закону України Про боротьбу з тероризмом" наказами керівника АТЦ при СБУ до проведення АТО не залучалась. При цьому, залучення до проведення АТО передбачало підпорядкування відповідних сил та засобів (інших осіб, то залучаються до АТО ст.4 Закону), керівнику оперативного штабу з управління АТО (далі ОШУ АТО. ч. 3 ст. 13 Закону), а також виконання ними не тільки свої службових обов`язків, а й завдань, безпосередні пов`язаних з проведенням заходів, спрямованих на попередження, запобігання припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечені безпеки населення. знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Враховуючи вищевказане обов`язковою умовою для задоволені заявлених вимог ОСОБА_1 було підпорядкування керівнику ОШУ АТО. Необхідними умовами для задоволення вимог заявника є наявність наказу про підпорядкування керівнику АТО (керівнику ОТУ або сектора) по стройовій частині про прибуття та вибуття до/зі складу сил та засобів, які залучаються беруть безпосередню участь в АТО. Клопотання від суб`єкта боротьби з тероризмом щодо персонального залучення ОСОБА_1 до проведення АТО в Штаб АТЦ при СБУ не надходило, наказ керівника АТЦ при СБУ не видавався (а.с.43-44).
05.07.2021 року до канцелярії суду надійшов відзив на заяву від представника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яке представляє Кабінет міністрів України, в якому він просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до п. 19 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ міни. Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно, до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Згідно абзацу 3 п. 2 Порядку «Надання статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення ткальної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 20.08.2014р., статус учасника бойових дій надається: особам, які у період до набрання чинності Законом України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної зрості України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною поліцією, Національною гвардією, СБУ та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та охоронними органами. Відповідно до абзацу 4 п. 4 Порядку, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення: для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною Гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами. Причинний зв`язок інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської агресії у Донецькій та Луганській областях встановлюється на підставі рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Таким чином, законодавством визначений позасудовий порядок, умови та критерії встановлення інвалідності. Вважає, що Кабінет Міністрів України є неналежною заінтересованою особою по справі (а.с. 91-97).
14.07.2021 року поштою до суду надійшли пояснення начальника юридичного відділу Міністерства у справах ветеранів України, в якому зазначає, що Мінветеранів не бере участь у правовідносинах у яких заявник просить встановити юридичний факт (не є суб`єктом несення обов`язку виконання рішення суду), тому не може виступати заінтересованою особою у справі. Вважають, що у разі підтвердження у судовому засіданні факту залучення керівництвом антитерористичної операції ОСОБА_1 та отримання нею поранення, одержаного під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи в районі її проведення, вказаний факт може бути встановлений судом у разі якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який це посвідчує (а.с.137-141).
В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Кабінета Міністрів України в особі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коссович А.О. просив суд ухвалити законне та об`єктивне рішення.
Свідок ОСОБА_4 суду показав, що познайомився з ОСОБА_1 у кінці 2015 року у місці розташування батальйону «Айдар» на території Донецької області, поблизу м. Горлівка. 10.03.2016 року під час обстрілу позиції «Вишня», ОСОБА_5 отримала поранення, через мінометний обстріл. Через деякий час вона повернулась на місце бойових дій.
У судовому засіданні ОСОБА_6 повідомив, шо у кінці 2015 року ОСОБА_5 служила разом з ним бійцем на лінії зіткнення батальйону «Айдар». У березні 2016 року ОСОБА_5 отримала тяжке поранення, лікар повідомляв, що її стан тяжкий та її госпіталізували.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що був особисто присутній при пораненні ОСОБА_5 у 2016 році. Після того, як розірвалась міна, він побачив, як ОСОБА_5 лежала непритомною в декількох метрах від місця розриву, з вуха у неї текла кров.
Свідок ОСОБА_8 , начальник розвідки, у судовому засіданні повідомив, що знайомий з заявником ОСОБА_1 з літа 2015 року. Бачив, як у березні 2016 року ОСОБА_5 несли на носилках після мінометного обстрілу, вона була у тяжкому стані.
Заслухавши пояснення заявника, думку представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до виписок з медичної карти стаціонарного хворого №1247/312 та №1620/424 проходила лікування у відділенні відновного лікування хворих з ураженням спинного та головного мозку у КП «Дніпропетровська обласна реабілітаційна лікарня» ДОР відповідно з 14.07.2020 року по 30.07.2020 року та 18.08.2020 року по 31.08.2020 року (а.с. 30, 11).
25.08.2020 року ОСОБА_1 була направлена на медико-соціально- експертну комісію, підставою для направлення стало з`ясування наявність ознак інвалідності (а.с.13).
З 02.10.2020 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності, за загальним захворюванням, на строк до 01.11.2021 року. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12ААб №606150 від 13.10.2020 року не може виконувати регулярні види праці на період активного лікування (а.с.20).
Згідно відомостей з військового квитка НОМЕР_3 СО вбачається, що ОСОБА_1 10.06.2016 року на підставі наказу командира в/ч ппВ2950 №195 від 10.06.16 призвана у Збройні Сили України за контрактом. 11.04.2017 на підставі наказу командира в/ч ППВ2950 №124 від 11.04.17 звільнена в запас за п. «б». Приймала безпосередньо участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей у складі в/ч ППВ2950 з 10.06.16 по 31.03.17 ОТУ «Маріуполь» на посаді лінійний наглядач (польових кабельних) (ліній зв`язку) телекомунікацій (а.с.24).
З 29.03.2021 року по 12.04.2021 року ОСОБА_1 проходила лікування у КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни`ДОР, що підтверджується випискою№198 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворогого (а.с.12).
З витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №124 від 11.04.2017 року вбачається, що внесені доповнення «до пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 30 квітня 2018 року № 121: Відповідно до частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» нижчепойменованих осіб рядового, сержантського складу Збройних Сил України військової частини польова пошта НОМЕР_1 оперативного командування «Схід» Сухопутних військ Збройних Сил України звільнити з військової служби:
У запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я):
Солдата ОСОБА_1 , лінійного наглядача кабельного відділення зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира 24 окремого штурмового батальйону (по особовому складу) від 11 квітня 2017 року №42-РС звільнити з військової служби і вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Самарського РВК у м. Дніпро » (а.с.25).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник має на меті визначити статус ОСОБА_1 , щоб на неї розповсюджувалися норми Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а саме - для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав особи.
Аналізуючи вище викладене з урахуванням вивчених письмових матеріалів справи та показів свідків,суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 приймала участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції в складі добровольчого Окремого Штурмового батальйону Айдар у статусі добровольця в період з грудня 2015 року по момент укладення контракту, а саме 10 червня 2016 року та 10.06.2016 року отримала черепно-мозкову травму, струс головного мозку, контузію середнього ступеню тяжкості в ході бойових дій при виконанні бойового завдання .
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд
в и р і ш и в:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт участі ОСОБА_1 у бойових діях під час проведення антитерористичної операції в складі добровольчого Окремого Штурмового батальйону Айдар у якості (статусі) добровольця в період з грудня 2015 року по момент укладення контракту, а саме 10 червня 2016 року.
Встановити факт отримання 10 березня 2016 року ОСОБА_1 черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії середнього ступеню тяжкості в ході бойових дій при виконанні бойового завдання, пов`язаного із захистом суверенітету та цілісності України при захисті Батьківщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2021 року.

Суддя А.О. Сухоруков