Справа № 584/471/21
Провадження № 2/584/305/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06.09.2021 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Линове Путивльського району Сумської області померла його мати ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала одна по АДРЕСА_1 , заповіт від її імені посвідчувався Линівською сільською радою 22.02.2001 за реєстровим № 18, який не змінювався та не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 2,1989 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 702263 від 10.12.2002, а також на земельну ділянку площею 0,6767 га, передану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 680258.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, прийняв спадщину у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 02.04.2019, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаних вище земельних ділянок, а також рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 18.05.2020 за позивачем визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,1989 га у порядку спадкування за законом після смерті матері.

Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 рідний брат позивача ОСОБА_1 , спадщину не прийняв.

Разом з тим, в оформленні спадкових прав на іншу 1/2 частку земельної ділянки площею 0,6767 га позивачу було відмовлено в зв`язку з наявністю заповіту, складеного не на його користь.

Посилаючись на зазначене, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Линове Путивльського району Сумської області, на 1/2 частку земельної ділянки «сіножаті» площею 0,6767 га, кадастровий № :06:002:0211, розташованої на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області, наданої для ведення особистого селянського господарства.

Витрати по справі позивач просив покласти на нього.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати в його відсутність, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на матеріали справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Линове Путивльського району Сумської області померла ОСОБА_2 , мати позивача, яка на день смерті була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8, 9).

За життя померлою складено заповіт, посвідчений 22.02.2001 секретарем виконавчого комітету Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області за реєстровим № 18, згідно якого ОСОБА_2 все належне їй майно заповідала ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , позивачу у справі (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого ввійшла земельна ділянка площею 2,1989 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Линівської сільської ради путивльського району Сумської області, належна померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 702263 від 10.12.2002, а також земельна ділянка площею 0,6767 га, передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Позивач прийняв спадщину після смерті матері у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13.06.2019, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,1989 га, кадастровий № :02:001:0183, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 702263 від 10.12.2002, а також рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 18.05.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, за позивачем визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,1989 га у порядку спадкування за законом після смерті матері (а.с. 11-12, 13, 14, 16).

Крім того, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.03.2021, реєстровий № 120, на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий № :06:002:0211, площею 0,6767 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 15, 17-19).

Разом з тим, приватним нотаріусом в оформленні спадкових прав на іншу Ѕ частку вказаної земельної ділянки позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 не відмовився від прийняття спадщини на користь позивача як спадкоємця за заповітом, що видно з постанови нотаріуса від 08.04.2021 № 87/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15).

Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч. 1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення закону та те, що позивач є також спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, а інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 спадщину не прийняв, тому суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте.

Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим по АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки "сіножаті", площею 0,6767 га, кадастровий № :06:002:0211, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Линове Путивльського району Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв