465/7217/21
2-з/465/394/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

09.09.2021 року суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що в період з 21 серпня 2013 року до 20 серпня 2020 року він відбував покарання в місцях позбавлення волі на території Російської Федерації. Після повернення в Україну в серпні 2020 року він систематично пробував навідатися до свого батька, але двері в квартиру були постійно зачинені. Нещодавно, після чергової спроби відвідати батька, сусідка повідомила, що він помер. Після цього заявник звернувся до органів державної реєстрації актів цивільного стану та отримав свідоцтво про смерть батька ОСОБА_2 , згідно якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько заявника проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності. Мати заявника була розлучена з батьком з 1987 року. До від`їзду заявника батько говорив йому та матері, що збирається залишити свою квартиру сину, адже більше нікого у нього немає. Після отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але нотаріус повідомив йому, що спадкова справа вже заведена і потрібно звертатись до державного нотаріуса у Франківському районі м. Львова. Заявник звернувся у П`яту Львівську державну нотаріальну контору, де йому повідомили, що прийом здійснюється за попереднім записом і можливий тільки на 20 вересня 2021 року. Після цього йому вдалось отримати інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого слідує, що квартира батька, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_3 , який являється братом батька. Підставою для державної реєстрації права власності вказано свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер:25, видане 22.01.2018 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою. Таким чином, брат батька, будучи спадкоємцем другої черги за законом, успадкував його квартиру, в той час як його син, що входить до першої черги спадкоємців, відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Заявник вважає, що внаслідок таких дій його безпідставно позбавлено права на спадкування після смерті його батька. У зв`язку з цим він має намір захищати свої спадкові права у судовому порядку. З цією метою планує звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер:25, виданого 22.01.2018 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, скасування рішення про державну реєстрацію відповідного права власності та вилучення запису про відповідне право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім цього, заявник має намір просити суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька.

Як зазначає заявник, за час підготовки відповідного позову і розгляду справи судом квартира батька може бути відчужена ОСОБА_3 , який її успадкував. Ризики цього існують реальні, адже, спадкуючи відповідне майно ОСОБА_3 не надав нотаріусу відомості про наявність спадкоємця першої черги, не повідомляв заявника та близьких осіб про смерть батька, що може свідчити про його намір одноосібно володіти спірною квартирою. А отже, дізнавшись про наміри заявника відновити свої права, ОСОБА_3 може в будь-який час її відчужити, щоб зберегти свою матеріальну вигоду та не допустити заявника, як спадкоємця першої черги, до спадкування. У зв`язку з цим існує необхідність в подачі заяви про забезпечення позову саме до подання позову. В разі відчуження спірної квартири ОСОБА_3 відновити порушене право заявника буде неможливо, оскільки він не зможе взяти участі у її спадкуванні.

Зважаючи на вищевикладене, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 21,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить на праві власності ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ). Як зазначає заявник, такий спосіб забезпечення є ефективним, адже ОСОБА_3 , в разі накладення арешту, зможе користуватись спірною квартирою, водночас існуватимуть гарантії, що така квартира не буде відчужена та, в разі задоволення позову, заявник зможе відновити своє право та вступити у спадщину.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином, усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суддею встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.08.2021 року, виданого повторно Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 06.04.2017 року складено відповідний актовий запис № 327.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.06.1998 року, виданого повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється сином ОСОБА_2 .

У період часу з 21.08.2013 рку до 20.08.2020 року ОСОБА_1 відбував покарання в ИК-11 на території Російської Федерації, що підтверджується наданою копією довідки адміністрації вказаної виправної колонії за №002779 від 20.08.2020 року.

З представленої заявником інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слідує, що 23.10.2007 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 21,6 кв.м. Реєстрація права власності здійснена відповідно до договору купівлі-продажу від 22.10.2007 року, Р.№8298, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М.

У подальшому 22.01.2018 року право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 . Підставою здійснення реєстрації слугувала наявність свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 25, виданого 22.01.2018 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою.

Таким чином, перехід права власності на квартиру АДРЕСА_2 від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом відбувся у період перебування сина ОСОБА_2 ОСОБА_1 у місцях позбавлення волі на території Російської Федерації.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суддя приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. Із представлених заявником доказів вбачається, що між ним та ОСОБА_3 дійсно виник спір щодо спадкування квартири АДРЕСА_2 , яка належала до часу смерті батьку заявника ОСОБА_2 . Суддя вважає, що загроза відчуження потенційним відповідачем спірного майна є цілком ймовірною, оскільки це майно (квартира) та право власності на нього буде предметом спору у справі. У разі її відчуження ОСОБА_3 захист спадкових прав заявника ОСОБА_1 буде утрудненим та може в подальшому унеможливити виконання рішення суду, зокрема в частині вимог про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру.

Разом із тим, суддя вважає, що вид забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, а саме накладення арешту на квартиру, не є адекватним вимогам, на забезпечення яких він заявляється. Так, заявник у поданій заяві про забезпечення позову зазначає, що арешт слугуватиме гарантією захисту його прав, водночас ОСОБА_3 на час накладення арешту не буде позбавлений права користуватися спірною квартирою. Однак, таке трактування заявником поняття арешту майна не відповідає його дійсній правовій природі. У постанові Верховного Суду від 19.02.2021 року у справі №643/12369/19 (провадження №61-21685св19) зроблено правовий висновок про те, що арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, водночас заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. При цьому, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

З огляду на вищезазначене, з метою забезпечення задекларованого ОСОБА_1 у його заяві про забезпечення позову права користування ОСОБА_3 спірною квартирою до часу вирішення спору між сторонами судом та для охорони матеріально-правових інтересів заявника як майбутнього позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого, у даному випадку достатнім видом забезпечення позову буде заборона відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України відчужувати майно його власником.

А тому, керуючись ст.ст.149-153, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 загальною площею 21,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копії ухвали надіслати заявнику, а також ОСОБА_3 та П`ятій Львівській державній нотаріальній конторі.

Дані стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дані боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.