Справа № 944/2250/21
Провадження №2/944/1075/21
07.09.2021 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Поворозника Д.Б.,
з участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові заяву представника позивача адвоката Посікіри Романа Романовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Посікіра Р.Р. звернувся до суду із заявою у який просить ухвалити додаткове рішення у справі № 944/2250/21, яким стягнути з відповідача ТзОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 гривень.
На обґрунтування заяви покликається на те, що відповідно до п. 6.1 Договору № 16/04-2(21) про надання правової допомоги від 16 квітня 2021 року, винагорода адвоката за надання послуг згідно вказаного договору визначена шляхом встановлення фіксованої суми гонорару в розмірі 15 000, 00 гривень. Також представник позивача надав копію договору № 16/04-2(21) про надання правової допомоги від 16 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро Романа Посікіри, та акт прийому-передачі наданих послуг до договору № 16/04-2(21) про надання правової допомоги від 28 травня 2021 року.
В судове засідання представник позивача Посікіра Р.Р. не з`явився, однак подав клопотання про розгляд заяви без його участі та участі позивача.
В судове засідання відповідач ТзОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не з`явилося, хоч належним чином повідомлялося про дату, час та місце розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.
Суд, дослідивши та оцінивши доводи заяви та додані до неї документи, дійшов такого висновку.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 31 травня 2021 року було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 09 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 73091. Такж вказаним рішенням стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

В ході розгляду справи, про що зазначено також у рішенні суду, представником позивача зроблено заяву про те, що докази витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть подані після ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 - 3 статті 134 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду адвокатом Посікірою Р.Р. було подано такі письмові докази: договір про надання правової допомоги № 16/04-2(21) від 16 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро Романа Посікіри, відповідно до п. 6.1 якого винагорода адвоката становить 15 000, 00 гривень; ордер про надання правової допомоги ОСОБА_1 ; акт виконаних робіт та наданих послуг згідно договору про надання правої допомоги № 16/04-2(21) від 16 квітня 2021 року.

Враховуючи складність справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на надання послуг, їх види і обсяг, значення справи для позивача, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати є обґрунтованими і співмірними.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 915/1654/19.

Однак відповідач не подав будь-яких обґрунтувань і доказів неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із збором доказів.

Зважаючи на наведене вище, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 гривень, слід стягнути на користь позивача, оскільки понесені витрати підтверджені належними і допустимими доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 138, 140, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву представника позивача адвоката Посікіри Романа Романовича задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2021 року.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційному суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Б. Поворозник