465/534/20
2/465/1117/21
У Х В А Л А

судового засідання

28.12.2021 року Франківський районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М

за участю секретаря Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання звітів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суд з позовом до ФОП ОСОБА_2 про визнання звітів недійсними.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28.02. 2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

09.06.21 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача подав заяву про закриття провадження у справі, так як такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, посилаючись на те, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №914/881/17 встановлено, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна,а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних із скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.Також ВП ВС прийшла до висновку,що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті і в порядку іншого,ніж господарське, судочинства.

Сторони в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними звітів про оцінку будинковолодіння та з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки,виконаних ФОП ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.11.13 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно позиції ВП ВС від 13.03.2018 у справі №914/881/17встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних із скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.Спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті і в порядку іншого,ніж господарське, судочинства.

Відповідно до ч.1ст.74 Закону України`Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою,якщо вважають,що рішенням,дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права та свободи.

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

ВП ВС у постанові від 12.06.19 у справі №308/12150/16-ц дійшла висновку,що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця(незалежно від того,яка конкретно особа-сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності- здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів,уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.При цьому предметом скарги буде визнання недійсною оцінки нерухомого майна, яке належить особі на праві власності,проведеної суб`єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження.

Аналогічний висновок щодо можливості оскарження оцінки майна зробила ВП ВС у постанові від 20.03.19 у справі №821/197/18.Крім того, у даній постанові викладено висновок про те, що право на звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення,ухваленого за правилами ЦПК України.Оскарження рішень,дій чи бездіяльності державного виконавця,вчинених на виконання судових рішень,ухвалених в порядку цивільного судочинства,передбачено у ЦПК України,в таких випадках виключається адміністративна юрисдикція.

У постанові ВП ВС від 30.01.19 у справі №755/10947/17 викладено правову позицію про те, що суди під час вирішення тотожних за своїм змістом спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України,при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведених обставин клопотання представника відповідача щодо закриття провадження у справі, у зв`язку з тим,що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства до задоволення не підлягає.

Разом з тим,враховуючи правові позиції ВП ВС,викладені у постанові від 20.03.19 у справі №821/197/18, судом встановлено, що спірні правовідносини мають вирішуватись не в позовному провадженні, а в порядку,передбаченому розділом У11 ЦПК України , зокрема ,ст.447 ЦПК України визначає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням,дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права та свободи.

Отже, позивачем обрано не вірну форму звернення щодо захисту своїх прав, так як наявна невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту .

Відповідно до ч. 11ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175,177цьогоКодексу, постановляє ухвалу , в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

У зв`язку з наведеним,суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.175, ч. 11 ст.187 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання звітів недійсними - залишити без руху.

Надати позивачеві строк на усунення недоліків строком 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мартьянова С.М.