Справа № 504/496/21
Провадження № 2/504/1544/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Сухіни Н.В., -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 10 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонової Тетяни Євгенівни ( АДРЕСА_1 ), про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визнання договорів дарування недійсними,-

за участі адвокатів Бабійчук І.В., Главацького Ю.А., Кудрявцева І.А.,

позивача- ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2021 року відкрито провадження у даній справі.

Представник ОСОБА_4 адвокат Бабійчук І.В. подала клопотання про прийняття до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів дарування від 08.11.2017 року, визнання забудовником нерухомого майна, визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок.

Представник ОСОБА_2 адвокат Главацький Ю.А. підтримав доводи адвоката Бабічук І.В.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кудрявцев І.А. не заперечував проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом, однак подав клопотання про залишення зустрічного позову без руху, оскільки судовий збір за вимогами зустрічного позову сплачений не у повному обсязі.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ст.193 ч.2 ЦПК України).

Судом встановлено, що зустрічний позов ОСОБА_3 стосується того самого нерухомого майна, щодо якого заявлені позовні вимоги первісного позову.

Тому суд вважає доцільним прийняти зустрічний позов до спільного розгляду із первісним позовом, оскільки їх спільний розгляд сприятиме встановленню об`єктивної істини у справі.

Що стосується клопотання адвоката Кудрявцева І.А. про залишення зустрічного позову без руху, суд виходить з наступного:

У відповідності до п.п.11-13 ч.2 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Судом встановлено, що зустрічний позов містить три вимоги немайнового характеру, та три вимоги майнового характеру, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором у ставці, визначеній законом.

Ціна позову зазначена 105148,46 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як зазначено в п. 9 ч. 1 ст. 176 цього Кодексу, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення в першу чергу для захисту прав самих позивачів, так як обумовлює розмір сплати державного мита, розподіл судових витрат між сторонами і навіть впливає на можливість порушення судової діяльності на захист права.

Від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ зокрема, за позовами: в) про поділ спільного майна або виділ з нього частки.

Так, у пункті 12 цієї постанови роз`яснено, що в ході вирішення питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. При цьому, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Пунктами 3, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 « Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Постанова КМУ № 1440) визначенні поняття дійсної та ринкової вартості, принципу попиту та пропонування при оцінці майна.

Так, дійсна вартість майна визначена лише для цілей страхування та характеризується, як вартість відтворення (вартість заміщення) або ринкова вартість майна, визначені відповідно до умов договору страхування; ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Принцип попиту та пропонування відображає співвідношення пропонування та попиту на подібне майно. Відповідно до цього принципу під час проведення оцінки враховуються ринкові коливання цін на подібне майно та інші фактори, що можуть призвести до змін у співвідношенні пропонування та попиту на подібне майно.

За приписами п. 16 Постанови КМУ № 1440 (далі - Постанова), - визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача.

У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

У відповідності до п. 38 Постанови для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний; порівняльний.

Згідно із п. 47 Постанови порівняльний підхід ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування.

Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Проаналізувавши тлумачення змісту всіх видів вартості, передбачених пунктом 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», можна дійти висновку, що наявне в судовій практиці поняття «дійсна вартість» є практично тотожним за своїм значенням до закріпленого у вітчизняних національних стандартах поняття «ринкова вартість», під яким розуміється вартість майна, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За правилами частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону № 3674-VI) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судовий збір сплачений у розмірі 3755,40 грн.

Оскільки вартість нерухомого майна, вказана у позові, вочевидь не відповідає ринковій вартості і вказаній у позові ціни позову, тому слід доплатити судовий збір в сумі 7594,60 грн. (11350-3755,40)

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштівГУК в Од.обл./смт Доброслав/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37607526
Банк отримувачаКазначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0015684
Код класифікації доходів бюджету22030101

Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

За наявності документів, які дійсно підтвердять важкий матеріальний стан позивача та його сім`ї суд може відстрочити сплату судового збору.

Позивач за зустрічним позовом не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК). Зважаючи на це суд звертає увагу позивача, що за положеннями статей 133, 134 ЦПК України, судові витрати складаються не тільки з судового збору, а й з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Отже позивачу пропонується врахувати можливі наслідки невиконання вимог, встановлених п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Таким чином, зустрічна позовна заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху за правилами п.п.11-13 ч.2 ст. 187 ЦПК України.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.175-176, 187, 196-200, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , -задовольнити.

Прийняти зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів дарування від 08.11.2017 року, визнання забудовником нерухомого майна, визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонової Тетяни Євгенівни, про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визнання договорів дарування недійсними.

Клопотання адвоката Кудрявцева І.А. задовольнити.

Залишити без руху зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів дарування від 08.11.2017 року, визнання забудовником нерухомого майна, визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок.

Рекомендувати ОСОБА_3 доплатити судовий збір в сумі 7594,60 грн., подати суду оригінал квитанції, усунути інші виявлені судом недоліки позову.

Надати ОСОБА_3 строк, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення позивачу цієї ухвали, для усунення виявлених судом недоліків позову.

Попередити позивача, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua/sud1515/

Копію ухвали про залишення без руху зустрічного позову надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Суддя В.К. Барвенко