27.08.2021 Єдиний унікальний номер 205/7279/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/7279/21
Номер провадження 2-з/205/509/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Донця Сергія Олександровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся адвокат Донець С.О. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу у розмірі 105 000 доларів США.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Разом з позовом від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Донця С.О. надійшла заява про забезпечення позову, в якому просить до набрання законної сили рішення суду по справі вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить власнику ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на:

1)паркувальне місце № 32, розташоване в будівлі підземного паркінгу в підвалі під літ. А-1 паркувальне місце № 32 площею 13,9 кв.м , сходи літ. а в загальному користуванні, за адресою:

АДРЕСА_2 , розташоване в будівлі підземного паркінгу в підвалі під літ. А-1 паркувальне місце № 24 площею 16,1 кв.м., сходи літ. а в загальному користуванні, за адресою: АДРЕСА_3 , будинок ЗГ;

3)земельну ділянку, кадастровий номер: :08:681:0091, площею 0.1 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою:

АДРЕСА_4 )земельну ділянку, кадастровий номер: :02:231:0006, площею 0.3976 га з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості;

5)перелік будівель, що входять до складу комплексу: цех по виробництву продуктів харчування «А» загальною площею 425,2 кв.м.; компресорна «Б»; автомобільний термо - кунг «В»; ємність під масло № 6: пункт прийому молока у складі цех по виробництву продуктів харчування «Г» внутрішньою площею 98,8 кв.м., загальною площею 137,5 кв.м., адреса:

АДРЕСА_5 )паркувальне місце № 49, розташоване в будівлі житлово-комерційного комплексу літ. Б-15 у цокольному поверсі паркувальне місце № 49 загальною площею 19,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_6 .

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі з метою уникнення виконання своїх майнових зобов`язань перед позивачем можуть реалізувати нерухоме майно, передати майно в іпотеку на користь третіх осіб, тому, на думку позивача, є доцільним застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищеперераховане майно.

Суддя, ознайомившись з матеріалами позовної заяви та заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечуються, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову позивач вказує, що відповідачі ухиляються від виконання зобов`язання перед позивачем, а саме щодо повернення основної суми боргу та процентів за розпискою ОСОБА_2 , дружиною якого є ОСОБА_3 , тому для уникнення стягнення заборгованості в розмірі 105 000 доларів США, можуть реалізувати належне ОСОБА_3 майно.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо заборгованості за розпискою в розмірі 105 000 доларів США.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.02.2021 року по справі № 643/12369/19, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, якщо їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна, тобто перешкода у вільному розпорядженню майном, без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на 6 об`єктів нерухомості, які належать відповідачу ОСОБА_3 на праві власності з метою забезпечення виконання рішення суду, у разі задоволення вимог позивача. Тому суд, з урахуванням ціни позову ОСОБА_1 , вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову, та, враховуючи співмірність та адекватність заходу забезпечення позову, баланс інтересів сторін задовольнити заяву частково шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме на: паркувальне місце № 32, розташоване в будівлі підземного паркінгу в підвалі під літ. А-1 паркувальне місце № 32 площею 13,9 кв.м , сходи літ. а в загальному користуванні, за адресою: АДРЕСА_6 , розташоване в будівлі підземного паркінгу в підвалі під літ. А-1 паркувальне місце № 24 площею 16,1 кв.м., сходи літ. а в загальному користуванні, за адресою: АДРЕСА_6 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :08:681:0091, площею 0.1 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :02:231:0006, площею 0.3976 га з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; паркувальне місце № 49, розташоване в будівлі житлово-комерційного комплексу літ. Б-15 у цокольному поверсі паркувальне місце № 49 загальною площею 19,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_6 , в іншій частині відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Донця Сергія Олександровича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на:

- паркувальне місце № 32, розташоване в будівлі підземного паркінгу в підвалі під літ. А-1 паркувальне місце № 32 площею 13,9 кв.м , сходи літ. а в загальному користуванні, за адресою:

АДРЕСА_6 , розташоване в будівлі підземного паркінгу в підвалі під літ. А-1 паркувальне місце № 24 площею 16,1 кв.м., сходи літ. а в загальному користуванні, за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :08:681:0091, площею 0.1 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :02:231:0006, площею 0.3976 га з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості;

- паркувальне місце № 49, розташоване в будівлі житлово-комерційного комплексу літ. Б-15 у цокольному поверсі паркувальне місце № 49 загальною площею 19,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_6 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.Г.Остапенко

.