Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/713/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2021 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Макогон І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області про визначення місця проживання дітей,-

в с т а н о в и в:

22 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 , яким просить суд: визначити місце проживання синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 05.08.2006 року по 19.08.2020 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 року. Від шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До теперішнього часу вони з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. На момент подачі позову старший син ОСОБА_5 мешкає разом з відповідачем, а молодший син ОСОБА_6 разом з нею. Але відповідач їй постійно погрожує, що забере обох дітей. Траплялися випадки, коли батько брав ОСОБА_6 на вихідні поспілкуватися і вчасно не приводив його до місця проживання матері, а також, залишаючись з батьком, ОСОБА_6 не відвідував школу. Відповідач з телефона сина відсилав їй повідомлення, в яких висловлювався у її бік нецензурною лексикою, погрожував та паплюжив її ім`я, всю переписку мав змогу читати їх син ОСОБА_6 .

Вважає, що принижуючи матір в очах дітей, відповідач своїми діями негативно впливає на їх психічний розвиток, душевний стан та фізичне здоров`я. У зв`язку з цим, вона була вимушена звертатися за допомогою до Гребінківського міського центру соціальних служб та неодноразово викликати поліцію для захисту себе та своїх дітей від протиправних дій відповідача.

Вказує, що має стабільний дохід, за допомогою якого, позивачем у повному обсязі створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей. Мешкає у житловому будинку з належними умовами для проживання, де обладнана окрема кімната для дітей. Спиртні напої не вживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре ставиться до своїх синів, а тому проживання дітей разом з матір`ю відповідають її інтересам та інтересам дітей.

Зазначає, що не чинитиме перешкод для спілкування відповідача із синами і готова, зі свого боку, сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлені піклування батька.

Оскільки відповідач не бажає добровільно вирішити питання щодо місця проживання спільних дітей з матір`ю, з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів позивач вимушена звернутися до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом про визначення місця проживання дітей.

Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 27.07.2021 року, відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17,18).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і підготовче засідання у справі призначено на 25.08.2021 року о 10 год. 00 хв. з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.19-21).

В зв`язку з тим, що від представника відповідача адвоката Юрченка С.Л. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, підготовче засідання 25.08.2021 року було відкладено на 14.09.2021 року о 13 год. 00 хв. (а.с.31,36).

30.08.2021 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 05.08.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 року. Від шлюбу мають двох спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що на даний час сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 бажають проживати з ним, все літо 2021 року вони провели в з ним в с. Майорщина Гребінківської МТГ Лубенського району. З матір`ю діти жити не бажають, так як вона ними зовсім не цікавиться, вона займається влаштуванням свого особистого життя і діти на даний час її не цікавлять.

Зазначає, що завжди хотів і хоче на даний час, щоб їхня сім`я возз`єдналась, щоб діти жили разом як з ним так і зі своєю матір`ю, але ОСОБА_1 цього не бажає, ініціаторкою розлучення була вона, але позивач не збирається будь-яким шляхом перешкоджати їй бачитися з дітьми і приймати участь у їх вихованні.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що має всі умови для проживання і виховання дітей, матеріально може їх забезпечити, має будинок в с. Майорщина Гребінківської МТГ Лубенського району, який придбаний у шлюбі з ОСОБА_1 , і квартиру в м. Гребінка, яка належить матері позивача за зустрічним позовом, і в яких є всі належні умови для проживання дітей, має постійне місце роботи, за яким характеризується позитивно.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 вважає, що їх спільні з відповідачкою діти повинні жити з ним і це в повній мірі відповідає інтересам дітей та їх бажанню, а тому просить суд визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх батьком - ОСОБА_3 .

14.09.2021 року службою у справах дітей Гребінківської міської ради подано до суду акти обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , рішення Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 27.08.2021 року № 225 про затвердження висновку щодо визначення місця проживання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з додатками до рішення: висновок органу опіки та піклування та Витяг з протоколу засідання опікунської ради Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області №10 від 17.08.2021 року.

Ухвалою суду від 14.09.2021 прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області про визначення місця проживання дітей, об`єднано вимоги за зустрічним та за первісним позовом в одне провадження, надано сторонам строк на реалізацію своїх процесуальних прав, призначено дату підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 20 жовтня 2021 року на 13 год. 00 хв. (а.с.105-107).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Чумарний А.І. підтримав позовні вимоги та надав аналогічні пояснення та доводи, які викладені у позовній заяві. Вказує, що на даний час позивач з відповідачем офіційно розлучені, але після розлучення певний час проживали в одному помешканні. Як і за час спільного проживання так і на даний час відповідач досить часто в присутності дітей ображає колишню дружину, пише їй смс з ганебними речами з телефону молодшого сина, такі речі паплюжать її людську гідність, внаслідок чого у дітей втрачається до матері повага, діти потерпають психологічно. Діти на даний час проживають з батьком, були випадки коли батько не привозив дітей до матері та всіляко намагається завадити спілкуванню матері з дітьми. Зазначає, що відповідач притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України. Також вказав, що відповідач вживає наркотичні засоби і внаслідок такого вживання стає жорстоким та неадекватним, вчиняв сварки в сім`ї в присутності дітей. Органами поліції щодо нього виносилися заборонні приписи. Вважає, що рішення щодо проживання з батьком діти прийняли в зв`язку з тим, що саме в тій квартирі де вони проживали разом їм були створені належні умови завдяки зусиллям матері, яка постійно працює. З метою захисту дітей і враховуючи їх вік доцільно визначити місце проживання дітей з матір`ю. Позивач є працевлаштованою з листопада 2017 року, працює керівником гуртка при дошкільному закладі, вона гарний спеціаліст, користується повагою в колективі та серед вихованців закладу. Позивач це та людина, яка може гідно та правильно виховати своїх дітей тому що вона дуже їх любить і бажає, щоб вони були гідними людьми. Вказує, що відповідач ніде не працює, мав судимість за зберігання наркотичних засобів, схильний до агресії та неврівноважений. Просить суд відступити від висновку служби у справах дітей, так як у ньому не було враховано всі фактичні обставини та визначити місце проживання дітей з матір`ю.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 пояснила, що з відповідачем вони прожили в зареєстрованому шлюбі 9 років, з них 6 років вона сама проживала у м. Гребінка, а відповідач проживав у батьків у с. Майорщина, тільки на вихідних вони були разом. Після того, як відповідач переїхав у м. Гребінка почалися постійні сварки, ревнощі та скандали, які вчиняв відповідач. Ображав її нецензурними словами в присутності дітей, виганяв з помешкання. Неодноразово вона зверталася до поліції про вчинення відповідачем насильства в сім`ї. Після розлучення вона з відповідачем ще один рік проживала в одній квартирі, але в зв`язку з тим, що він постійно вчиняє сварки та морально принижує її, вона з 10.05.2021 року винаймає дім. Відповідач їй постійно дзвонить та пише смс повідомлення з ганебними речами, які паплюжать її людську гідність, постійно переслідує її та погрожує. Зазначила, що їй від колишнього чоловіка нічого не потрібно, окрім її дітей. Вказала, що коли менший син проживає з нею він є хорошою та позитивною дитиною, тільки поїде на вихідні до батька, дитина повністю змінюється, не хоче додому, не відповідає на дзвінки, не хоче спілкуватися з матір`ю. Також зазначила, що старший син після розлучення сторін виявив бажання проживати з батьком, а менший син залишився проживати з нею, але влітку 2021 року, коли поїхав до батька, перестав спілкуватися з позивачкою. Вважає, що відповідач налаштовує дітей проти спілкування з нею. На протязі всього часу коли діти проживають з батьком він створює перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю, її не пускають до дітей, вона вимушена була звертатися до служби у справах дітей за допомогою. Вважає, що діти повинні проживати з матір`ю, в неї створені всі належні умови для повноцінного розвитку дітей. Також зазначила, що від їх народження постійно піклувалася про дітей, в той час як відповідач не приймав участі у вихованні та піклуванні про дітей так як він проживав з батьками. На даний час вона постійно цікавиться життям дітей їх навчанням, вихованням, але відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дітьми, налаштовує їх проти матері. Окрім того, зазначила, що відповідач вживає наркотичні засоби, він кожного дня шляхом куріння вживає коноплю. Просить суд визначити місце проживання дітей з матір`ю, так як вона може їх виховати гарними та гідними людьми, створивши всі належні умови для їх розвитку та життя.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Юрченко С.Л. в судовому засіданні зазначив, що діти на даний час проживають з батьком і на майбутнє також бажають проживати з ним. Проте, що позивачем вказано, що відповідач вживає наркотики, вказав, що це неправда і це не є доведеним, у матеріалах справи міститься довідка лікаря-нарколога в якій чітко зазначено, що відповідач не знаходиться на обліку, ОСОБА_3 мав судимість, але на даний час судимість погашена. Батько має ближчий контакт з дітьми. У батька створені всі належні умови для проживання та виховання дітей. На даний час відповідач не працює, але має постійний неофіційний підробіток, пояснює, що звільнення було потрібне для того, щоб він міг більше часу приділяти своїм дітям, здійснювати належний догляд за ними. Крім того, в його батьків є земельні паї, які приносять додатковий дохід в сім`ю. Просить визначити місце проживання дітей з батьком, так як він постійно з дітьми проводить час, займається уроками, готує їжу і забезпечує їм належні умови для розвитку та життя.

ОСОБА_3 - відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні пояснив, що все, що говорила ОСОБА_1 у судовому засіданні є неправдою. Так, дійсно, після розлучення він з позивачем проживали в одній квартирі. Зазначає, що під час спільного проживання позивач робила його життя та життя дітей нестерпним, навмисно вчиняла сварки, навіть викликала поліцію. Зазначає, що його відношення до позивача ніяким чином не відображається на їх дітях. Поводив себе він щодо позивача таким чином, тому що після розлучення коли вона проживала в його помешканні, вела себе по відношенню до нього агресивно і він був вимушений створити їй такі умови, щоб вона пішла. Після того, як позивач стала проживати окремо, то менший син пішов жити з нею, але йому не подобалося, що до неї постійно приходять гості і він вимушений бути один в кімнаті і з червня син ОСОБА_6 проживає з ним. Він не створює перешкод у спілкуванні з дітьми, але сама позивач про них не піклується вже 6 місяців вона не забезпечує дітей матеріально. Вказує, що мати не з`являлася до дітей 3 місяці і не виходила на зв`язок, хоча діти її запрошували в гості. Відповідач завжди цікавиться у дітей чи не бажають вони проживати разом з матір`ю. Щодо твердження позивача, що діти пропускають школу, пояснив, що це було один раз, але він поставив до відома вчителів. Щодо вживання ним наркотичних засобів підтвердив, що такі факти були, але на даний час він не вживає наркотичні засоби. На думку ОСОБА_3 діти повинні проживати разом з ним, тому що дітям з ним добре і він належно піклується про них, готує їжу, допомагає з навчанням та створив належні умови для розвитку дітей.

У судовому засіданні було заслухано думку ОСОБА_5 , який пояснив, що на даний час проживає з батьком, але як батько так і мати ставляться до нього добре, піклуються про нього з братом, забезпечують. На даний час батько більше забезпечує їх з братом тому, що вони проживають з ним. Брат живе з ними десь близько 5 місяців, до того жив з мамою. До мами вони їздять рідко, а мама взагалі до них не приїжджає, але телефонує і йому, і ОСОБА_6 . Зазначив, що не хоче їздити до мами тому що вона живе в чужому будинку, але хоч там і створені належні умови, йому там не комфортно. Коли жили всі разом у їхній квартирі тоді було добре. Не хоче проживати з мамою, бо він з нею менше спілкується, але мама його не ображає. Мама перестала цікавитися його справами, коли телефонує, то питає, як навчання, що їли. Також зазначає, що їм з братом у батька краще. Батько про них піклується, готує їсти, забезпечує усім необхідним.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що хоче проживати разом з батьком та братом. Живуть вони в м. Гребінка, але їздять до бабусі та дідуся у с. Майорщина, де йому дуже добре та комфортно, він в селі має багато друзів. Причиною того, що він не хоче жити з мамою вказав, що коли вони жили разом з нею, до мами часто приходили гості і він сам знаходився в іншій кімнаті і йому це не подобалося. Не живе з мамою вже десь 4 місяці, після того як поїхав на канікули до батька в село. Мама постійно його запрошує в гості, але він не хоче, тому що коли приходить зі школи відпочиває, а потім вчить уроки. Крім того, вони з братом разом відвідують секцію легкої атлетики, ходять до школи. Проти мами їх з братом ніхто з дорослих не налаштовує їм краще жити з батьком. Мама йому телефонує, цікавиться його життям, іноді він її відвідує.

Представник третьої особи Макогон І.П. у судовому засіданні зазначила, що діти знаходяться в тому віці коли вони не можуть самостійно приймати рішення щодо їх місця проживання і нести за це відповідальність. Діти в судовому засіданні висловили свою думку щодо ситуації, яка склалася на даний час і вони не знають, що буде завтра. Посилаючись на п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини вказує, що під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. На час коли служба готувала висновок відповідач не повідомив службу, що він не працює та мав судимість за зберігання наркотичних засобів. Вважає, що якби на час складання висновку служба мала всі дані про відповідача, то рішення було б на користь позивача ОСОБА_1 . Зазначає, що діти повинні проживати з матір`ю, насамперед мати може їм дати особистий приклад. Батьки повинні навчити дітей, як проживати у цьому світі, як забезпечувати себе, як ставитися до оточуючих і насамперед до жінки. В очах дітей не можна принижувати жінку, матір, діти все відчувають. Вважає, що діти повинні проживати з матір`ю, тому просить суд визначити місце проживання дітей з матір`ю.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 року у справі № 528/694/20 (а.с.07).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 29 (а.с.08), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане виконавчим комітетом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 15 (а.с.08 зворот).

Директором Опорного закладу Гребінківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №4 надана характеристика учню 3 класу ОСОБА_6 , 2012 року народження, в якій зазначено, що ОСОБА_11 навчається в даній школі з 1 по 3 клас, здібний, має гарну пам`ять, логічне мислення, може висловлювати свою власну думку, має достатній рівень знань. Школу відвідує систематично, бере участь у гуртку «Образотворчого мистецтва» та займається спортом. До вчителів та дорослих ставиться з повагою. Батьки приділяють велику увагу навчанню та вихованню сина (а.с. 120).

Згідно характеристики виданої директором ГЦДЮТ від 27.05.2021 року ОСОБА_1 , 1983 року народження, працює на посаді керівника гуртків Гребінківського Центру дитячої та юнацької творчості з 30.11.2016 року. За період перебування на посаді, проявила себе як талановитий спеціаліст, має творчий підхід до своїх вихованців, заняття гуртків проводить на високому педагогічному рівні. Вихованці ОСОБА_1 приймають участь у конкурсах та фестивалях - конкурсах обласного, Всеукраїнського та Міжнародного рівня, виборюючи призові місця. Ділові якості проявила на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення, за характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від батьків вихованців не надходило, тільки позитивні відгуки, в колективі користується повагою та авторитетом (а.с.09).

На час звернення із зустрічним позовом до суду ОСОБА_3 , 1983 року народження, із 08.04.2019 року працював у філії АТ «ДПЗКУ» «Гребінківський елеватор» сторожем пожежно - сторожової охорони, про що вказано в характеристиці виданій 19.08.2021 року директором філії АТ «ДПЗКУ» «Гребінківський елеватор», в якій також зазначено, що ОСОБА_3 у 2001 році закінчив Яготинське ПТУ - 11 і отримав кваліфікацію кухаря. За короткий час роботи на даному підприємстві проявив себе як дисциплінований працівник, кваліфікований фахівець, який сумлінно виконує поставлені перед ним завдання, користується повагою і авторитетом у керівництва. Дисциплінарних стягнень не має, з колегами знаходиться в доброзичливих відносинах, завжди проявляє стриманість, терпіння делікатність, шкідливих звичок не має, бере участь у громадському житті колективу (а.с.49).

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03.09.2021 року підтверджено, що в період з 1 кварталу 2020 по 2 квартал 2021 року ОСОБА_3 отримував доходи, зокрема заробітну плату від філії АТ «ДПЗКУ» «Гребінківський елеватор» (а.с. 98).

На підставі договору купівлі - продажу від 07.12.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 660, ОСОБА_3 має у власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.44, 44 зворот).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 07.12.2016 року за ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі - продажу від 07.12.2016 року, серія та номер: НВІ590335, приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М. було зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.45, 45 зворот).

29.08.2012 року було укладено договір купівлі - продажу між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , посвідчений приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 476, на підставі якого ОСОБА_14 придбала у власність двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 46, 47).

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав № 35341658 від 31.08.2012, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_14 (а.с. 48).

Із заяви ОСОБА_1 від 11.01.2021 року вбачається, що позивач за первісним позовом зверталася до директора Гребінківського МЦСС Даценко В.В. з проханням провести бесіду з її колишнім чоловіком, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо захисту прав дітей, в заяві вона зазначає, що розлучена з ОСОБА_3 , вони мають двох неповнолітніх дітей, протягом останніх двох років з чоловіком склалися напружені стосунки: приниження, образи, фізичне насильство відбувається в присутності дітей, вона неодноразово викликала поліцію, після розлучення вимагають виселення з помешкання, перешкоджає вихованню та догляду за дітьми (а.с. 10).

Адвокат Чумарний А.І. звернувся з адвокатським запитом від 16.09.2021 року до начальника СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області Шаповаленка О.В., про надання інформації стосовно того, чи викликалися працівники поліції за заявами, повідомленнями громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо застосування відносно неї фізичного насильства та інших протиправних дій її чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , упродовж 2020-2021 років та які заходи вживалися, які рішення приймалися з приводу протиправної поведінки ОСОБА_3 правоохоронними органами, чи притягувався останній до адміністративної відповідальності (а.с.92).

Як вбачається з відповіді начальника СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області від 24.09.2021 року № 8Аз/115/128/05-2021 від ОСОБА_1 зареєстровані наступні звернення: ЄО № 1916 від 25.07.2021 року - заявниця повідомила, протягом останніх двох років чоловік ОСОБА_3 морально знущається над нею; ЄО № 1971 від 31.07.2021 року - між заявницею та чоловіком ОСОБА_3 виник словесний конфлікт. Відносно ОСОБА_3 працівниками поліції під час відпрацювання викликів, складалися адміністративні протоколи про вчинення домашнього насильства та виносилися термінові заборонні приписи, також з ним проводилися профілактичні бесіди виховного характеру (а.с.93).

Адвокат Чумарний А.І. звернувся з адвокатським запитом від 20.09.2021 року до голови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухової О.С., щодо отримання копії вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2021 року у справі №528/1212/18 про затвердження угоди від 29.12.2018 року про визнання винуватості між начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладену за участю захисника обвинуваченого (а.с. 94).

У відповідь на адвокатський запит адвоката Чумарного А.І., головою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтуховою О.С. було надіслано лист №01-45/45/21 від 27.09.2021 року в якому відмовлено у наданні копії вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2021 року у справі №528/1212/18 (а.с. 95-96).

ОСОБА_1 звернулася із заявою від 29.09.2021 року до голови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухової О.С. з проханням надати копію вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2021 року у справі №528/1212/18 про затвердження угоди від 29.12.2018 року про визнання винуватості між начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладену за участю захисника обвинуваченого (а.с. 97).

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2021 року у справі №528/1212/18 затверджено угоду від 29.12.2018 року про визнання винуватості між начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладену за участю захисника обвинуваченого. Визнано ОСОБА_15 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, покладено на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України (а.с. 121-122). Разом з тим у відповідності до ст.89 КК України ОСОБА_3 вважається таким, що раніше не судимий.

З довідок № 17 від 02.09.2021 року виданих КНП «Гребінківська міська лікарня» Гребінківської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає по АДРЕСА_3 на диспансерному обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 99, 100).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 02.06.2021 року затвердженого начальником служби у справах дітей Гребінківської міської ради Жолобецькою В.М., слідує, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_4 , наймане житло площею 54 м.кв., газифіковане, із зручностями, разом з нею проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_16 працює керівником гуртка в Будинку школяра та прибиральницею в продуктовому магазині. З серпня в розлученні, отримує аліменти. Намагається налагодити стосунки із старшим сином. За висновками комісії нею створені належні матеріально - побутові умови для виховання та розвитку дітей, надано консультацію щодо налагодження стосунків із старшим сином (а.с. 66).

10.08.2021 року комісією було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 та складено відповідний акт згідно якого вбачається, що діти на момент обстеження перебували з батьком у с. Майорщина (на дачі), перебувають там на період літніх канікул, але приїжджають і до мами. З колишнім чоловіком напружені відносини, зі старшим сином складні стосунки, з молодшим сином існує порозуміння. Зі слів ОСОБА_1 встановлено, що старший син ОСОБА_5 хоче проживати з батьком, а молодший не може визначитися. Мати хоче, щоб діти проживали з нею (а.с. 65).

11.08.2021 року комісією було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 про що складено відповідний акт, за даною адресою проживають: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розлучений. Квартира двокімнатна площею 52 м. кв., зі зручностями, для дітей облаштовано кімнату. З дітьми батько має дружні стосунки. Під час літніх канікул діти більшість часу перебувають з ним у с. Майорщина на спільній з колишньою дружиною дачі. Зі слів ОСОБА_3 з`ясовано, що він працює позмінно в АТ ДПЗКУ охоронцем, коли батько працює вночі діти ночують у бабусі, яка проживає поряд в с. Майорщина. Батько хоче щоб діти проживали з ним. При розмові з дітьми, з`ясовано, що старший син ОСОБА_5 хоче жити з батьком, а менший син ОСОБА_6 з відповіддю спочатку вагався, потім повторив за старшим братом, але дитина далі розмову підтримувати не захотіла (а.с. 64).

Згідно витягу з протоколу засідання опікунської ради виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 17.08.2021 року №10, рекомендовано службі у справах дітей Гребінківської міської ради підготувати проект рішення виконавчого комітету про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю та неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком (а.с.72-75).

З висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 27.08.2021 року № 225, вбачається, що працівниками служби у справах дітей із залученням працівників Гребінківського міського центру соціальних служб проведено обстеження умов проживання матері та батька, комісія дійшла висновку про те, що обоє батьків люблять дітей, обоє мають умови для проживання та виховання дітей. Сім`я повинна зберігати фізичне та психічне здоров`я дітей, розвивати їх особистісний потенціал, задовольняти життєво важливі потреби. Орган опіки та піклування вважає, що у найкращих інтересах дітей є забезпечення їхнього розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке убезпечить дітей від психологічної напруги та вважає за доцільне визначити місце проживання: неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_3 ; малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши учасників судового розгляду та пояснення дітей, врахувавши якнайкращі інтереси дітей, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, прийшов до висновку про відмову у задоволені первісного позову та задоволенні у повному обсязі позовних вимог за зустрічним позовом, виходить з наступного.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

За приписами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року передбачено, що найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини передбачено, що суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Нормами ч.ч.1,2,4 ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Законодавство України не містить положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Як передбачено ч. 1 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Тлумачення ч.2 ст. 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року у справі № 511/2786/16-ц (провадження № 61-39715св18).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Крім того, відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 Сімейного кодексу України).

За поданням служби у справах дітей виконавчого комітету Гребінківської міської ради питання щодо визначення місця проживання дітей розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, про що надано висновок № 6579/49-05-24 від 11.10.2016 року, яким вирішено вважати за доцільне визначити визначити місце проживання: неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_3 ; малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

При цьому, в ході судового розгляду представником служби у справах дітей була висвітлена позиція відхилитись від висновку органу опіки та визначити місце проживання обох дітей з матір`ю.

Водночас суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування та позицією представника служби у справах дітей, оскільки враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та психоемоційний стан дітей, вважає його недостатньо обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суд не бере до уваги роздруківку смс повідомлень, додану позивачем за первісним позовом до позовної заяви, хоча відповідачем цей факт було визнано в судовому засіданні, однак суд до даного доказу відноситься критично, з тих підстав, що вказані відомості відносяться до особистих стосунків колишнього подружжя ОСОБА_17 , а не до їх відношення до дітей.

Так, в ході розгляду справи судом було встановлено, що обоє батьків мають належні умови для проживання, навчання та розвитку дітей, обоє батьків люблять своїх синів та беруть участь у їх вихованні. В той же час, ОСОБА_5 , якому вже виповнилося чотирнадцять років, а тому він має право сам обирати своє місце проживання, виявив бажання проживати зі своїм батьком, ОСОБА_3 . Малолітній ОСОБА_6 , також пояснив, що хоче проживати з батьком та старшим братом, з яким в них спільні інтереси та стійкий психо-емоційний зв`язок. Хлопці, кожен окремо, зауважили, що не хочуть їздити до мами, тому що вона живе в чужому будинку, в якому їм не комфортно, а хочуть жити в квартирі в якій жили всі разом все свою життя, де добре та зручно.

За таких обставин, при вирішенні питання про визначення місця проживання спільних дітей сторін у справі, суд в контексті першочергового урахування інтересів дітей, враховуючи їх психологічний стан, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, які однаково люблять матір і батька, правами батьків на їх виховання і обов`язком обох батьків діяти в їх інтересах, бажання дітей проживати з батьком, тривалість проживання дітей з батьком, добросовісне виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення їх усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з батьком, чи негативно впливали на їх виховання та розвиток, прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання дітей разом з їх батьком.

Судом при ухваленні рішення не було встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дітей з матір`ю, яке фактично приведе до зміни місця проживання дітей, буде мати більш позитивний вплив на них, а тому суд вважає, що для зміни місця їхнього проживання вагомі підстави відсутні.

Матір дітей, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дітей, має право та обов`язок піклуватися про їхнє здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, проживатимуть діти з нею чи з їх батьком.

Суд наголошує на тому, що у цій справі не вирішувалося питання про розлучення матері з дітьми, оскільки мати дітей у разі визначення місця проживання їх з батьком не може бути обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, турботу відносно них та участь у вихованні дітей. Більше того, виходячи з положень статей 157, 181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний так само брати учать у вихованні та утриманні дитини, як і той, хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такому спілкуванні. А отже, при визначенні місця проживання дітей з батьком мати не позбавляється можливості спілкування з дітьми та участі у їх вихованні та утриманні. ОСОБА_1 , як мати дітей, може реалізувати свої права шляхом досягнення домовленостей з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування у позасудовому порядку або за судовим рішенням, у разі порушення її прав.

Керуючись ст.ст. 2, 7,10, 12-13, 76-81, 133, 141, 209, 229, 244-245, 247, 258-259, 263-266, 268, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області про визначення місця проживання дітей - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області про визначення місця проживання дітей - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з їхнім батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити дату складення повного судового рішення 09.12.2021 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 09.12.2021

Суддя М. О. Вітківський