Справа № 522/1921/16-ц
Провадження № 2-з/522/492/21
УХВАЛА

29 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Зозулянського Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

Заява обґрунтована тим, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала вищевказана цивільна справа. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2016 року у даній справі вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що провадження у справі закрито, просила скасувати вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2016 року заходи забезпечення позову.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Зозулянський Д. О. заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підтримав, просив її задовольнити з підстав, виклдаених у заяві.

25 листопада 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від ОСОБА_4 , у якій остання просила розглянути справу без її участі, у питанні щодо вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову покладалася на розсуд суду.

ОСОБА_3 , який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши подану заяву, заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Питання скасування заходів забезпечення позову регулюється статтею 158 ЦПК України.

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Проте в частині 8 статті 158 ЦПК України зазначено, що якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, виходячи з аналізу змісту статі 158 ЦПК України, закінчення 90-денного терміну з дня ухвалення рішення про задоволення позову не тягне за собою автоматичного припинення дії заходів забезпечення позову, а вони продовжують діяти до повного виконання судового рішення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слідує, що вона жодним чином не мотивована, у ній відсутній виклад обставин, що обґрунтовує необхідність скасування забезпечення позову, а посилання заявника, як на підставу для скасування заходів забезпечнння позову на те, що провадження у справі закрито, не узгоджується з матеріалами справи .

Так, судом установлено, що у лютому 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2016 року, в рамках розгляду даної справи, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 31-32).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 березня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 13-72. Відмовлено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення разом з особами, що з ним проживають.

При цьому, рішення про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння підлягає примусовому виконанню, проте заявником також не надано жодних доказів відсутності відкритого виконавчого провадження, як і не надано доказів повного виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року.

Таким чином, ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 211, 247, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. Ю. Федчишена