Пр.№ 2/155/745/21
Справа № 155/1411/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Адамчук Г.М.

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради про надання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача Горохівської міської ради про надання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом, зазначаючи у позовній заяві про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки площею 0,60 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, та 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення Пустомитівської сільської ради народних депутатів від 15.10.1993 року №13/1. За життя ОСОБА_2 не встиг зареєструвати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем майна за законом, який прийняв спадщину після смерті батька, однак оскільки правовстановлюючих документів на вказане майно немає, а нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, то позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на своє ім`я вищевказаних земельних ділянок після смерті ОСОБА_2 .

Представник відповідача Горохівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахування того, що до суду надійшла заява від відповідача, у якій вона зазначає, що заявлений позов визнає повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із архівного витягу з рішення тринадцятої сесії Пустомитівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 15.10.1993 р.№13/1 (а.с.11) вбачається, що сільська рада вирішила передати ОСОБА_2 у приватну власність безоплатно земельні ділянки надані для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01 лютого 2006 року Пустомитівською сільською радою Горохівського району (а.с.6), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пустомити Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконавчого комітету Горохівської міської ради №742 від 29.09.2021 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 до дня смерті проживав із сином ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за законом є син ОСОБА_1 .

Матеріалами спадкової справи № 257/2006, заведеної 20.07.2006 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , стверджується, що крім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався. ОСОБА_3 зверталась із заявою в якій від спадщини відмовилась на користь брата ОСОБА_1 . Крім того, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в користуванні СВК «Мир» .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Червоноград.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що на підставі рішення Горохівського районного суду від 24.01.2019 року у справі №155/1100/18 позивач ОСОБА_1 став власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_4 .

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2021 року, вих.№02-31/707 (а.с.7), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею майна померлого ОСОБА_2 , який прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за законом першої черги, має право на спадкування його майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації і реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельних ділянок наданих у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення Пустомитівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 15.10.1993 року №13/1, площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 200, ч.4 ст.206, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1222, 1223, 1225, 1265, 1268, 1269 ЦК України, ст.125, "Перехідні положення" Земельного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрацію права власності земельної ділянки площею 0,60 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які були надані у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення рішення Пустомитівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 15.10.1993 року №13/1.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий