Провадження №2/522/9069/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
До суду 09.11.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 02.03.1997 року, який був зареєстрований Станіславською сільською Радою Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис №1, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час сімейного життя з`ясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо з 2016 року, сумісного господарства не ведуть. У зв`язку з тим, що сім`я розпалася, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з відповідним позовом.
До суду 18.11.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.
Ухвалою суду від 19.11.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 29.11.2021 року.
У судове засідання призначене на 29.11.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій останній позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю.
У судове засіданні ОСОБА_2 не з`явилася, 24.11.2021 року через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала та зазначила, що згодна на розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ». Також просила суд справу розглядати за її відсутністю.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 01.12.2021 року.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 02.03.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Станіславській сільській Раді Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис №1, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).
Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.04.2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, про що складено відповідний актовий запис №316 (а.с.8).
Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин з 2016 року та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідачка згодна з позовом.
На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені.
Спорів про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами на час розгляду справи не існує.
Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе.
Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе.
З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.
Оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх сумісної дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і тому підлягає розірванню.
Питання щодо визначення місця проживання дітей судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила.
На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.1-12, 13, 76-80, 81, 89, 210, ст.223, 247, 258, 263-265, 268, 273, 275, 354, ЦПК України; ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 02.03.1997 року у Станіславській сільській Раді Херсонської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , актовий запис №1, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідно ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 01.12.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.