Справа № 515/1706/20
Провадження № 2/515/133/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретарів судового засідання Чумаченко Д.М., Комерзан Л.І., Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Дімітренка В.Є.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розі- рвати шлюб, зареєстрований 06.05.2006 р. з ОСОБА_1 , посилаючись на те, що спільне жит- тя з відповідачем у них не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та поваги один одного. На підставі чого виникали сварки, які призвели до погіршення сімейних стосунків. Вони тривалий час не розмовляють один з одним, фактично припинили проживати як чоловік та дружина. Вона зрозуміла, що поновити їх стосунки неможли- во і вона цього не бажає..

Ухвалою суду від 02.02.2021 р. за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на прими рення у межах п`яти місяців, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року провадження у справі поновлено та призначено до підго- товчого судового розгляду на 02 серпня 2021 року, у якому було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 16 серпня поточного року, а потім на 28 серпня 2021 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.25).

Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив від- мовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши наступне. За час, який судом надавався йому та його дружині для примирення, вони спробували зберегти сім`ю, проживали разом. Зараз вони спі- лкуються, вирішують разом побутові питання та проблеми, на їх утриманні двоє малолітніх дітей, яким дуже потрібен батько. Він дуже кохає свою дружину, вони разом 15 років будували шлюбні стосунки, у них народились чудові дітки, які однаково люблять і батька і мати, хочуть зростати у повноцінній сім`ї, де мають бути і батько і мати, а тому сім`я має існувати і далі. Вважає, що неяв- ка позивача у судове засідання свідчить про її небажання розірвати їх шлюб (а.с.33).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5) слідує, що 06.05.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області зареєст- ровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 19.

Копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с.6,7) підтве- рджується, що у сторін у справі від шлюбу є діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Коде- ксом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, по- даним відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання до- казів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієз- датними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

В силу ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші об- ставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде вста- новлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розір- вання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Кон- ституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірва- но в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільнежиття подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`я- совувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховува- ти наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечу- вати участь у судовому засіданні, як правило,обох сторін, вживати заходів до примирення подруж- жя.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов- лених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не виненням нею процесуальних дій.

Крім того, як зазначено у ст.ст.76,77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, що містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, право позивача на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу не заперечується як та- ке. Зазначене, втім, не звільняє позивача від обов`язку діяти у межах, наданих їй актами цивільно- го законодавства, від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і причин для розірвання шлюбу, що не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поставивши перед судом питання про розірвання шлюбу позивачу належало доводити переду- сім відсутність підстав для збереження шлюбу, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що має істотне значення.

Розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, позивач не виконала вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову. Позивачем не нада- но суду жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог. У позовній заяві містяться тільки загальні висловлювання щодо їх шлюбу, який нібито не має права на існування.

Враховуючи, що доказів, які б були підставою для визнання того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, а, отже, і розі- рвання шлюбу, суду не надано, а тому позивач не довів підстави позову про необхідність розірва- ння шлюбу, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110-112 СК України, ст.ст.76-81, 211, 258, 259, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, постановою № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12. 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розі- рвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частину рішення ухвалено 28.08.2021 р., а повний текст рішенням виго товлено 07.09.2021 р.

Суддя Тимошенко С.В.