СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7024/21

пр. № 2/759/4177/21

23 листопада 2021 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

з участю секретаря - Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 06.04.2021 року звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яким просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 260857,22 грн.

В обґрунтування позову, зазначив, що рішенням Святошинського районного суду від 03.06.2013 року з відповідача на користь позивача, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2012 року, до досягнення дитиною повноліття. Однак, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів за ним утворилася заборгованість за період з 10.10.2012 року по 01.03.2021 року, яка складає 263092,95 грн. В зв`язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 260857,22 грн.

Ухвалою суду від 20.04.2021 року відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засіданні не з`явився, повідомлявся належним чином. Представником позивача до суду подано заяву, якою останній позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності та позивача.

Відповідач в судове засіданні не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином відповідача по справі ОСОБА_2 (а.с. 8).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2013 року з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2012 року, до досягнення дитиною повноліття; раніше виданий виконавчий лист Літинським районним судом Вінницької області за номером 2-116/2009 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 250 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення повноліття відкликано.

На виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва був виданий виконавчий лист щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( а.с. 12).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам складеного старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ), заборгованість по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.03.2021 року становить 263092,95 грн. (а.с. 19).

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 260857,22 грн., яка утворилась за період несплати аліментів, а саме з 10.10.2012 року по 05.03.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (Провадження № 14-37цс18) встановив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Обставини, на які посилається позивач на підставу своїх вимог, не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які наявні в матеріалах справи.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивача відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути в дохід Держави судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 180, 194, 196 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 10.10.2012 року по 05.03.2021 року у розмірі 260857 ( двісті шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят сім ) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908 ( дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.В. П`ятничук