ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного підприємства АНСІ на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. Одночасно з позовом було подано заяву про його забезпечення шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна, яке належить на праві власності відповідачу до вирішення справи по суті: молокозавод, загальною площею 3066,0 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: А-1 - цех; Б-1 - мийка; В-1 - склад; Г-1 - трансформаторна; Е-2 - градирня; Ж-1 - НТП; Р - склад; №1 - пожежна яма; №2 - башня Рожновського; №6 - свердловина; №7 - свердловина; №3-5,1 - споруди (огорожа, ворота, мостіння); Д - тимчасова господарська споруда; ринок, загальною площею 224,7 кв.м, що розташований в АДРЕСА_2 та складається з: ринок, у т.ч. торгівельний павільйон літ.А-1, загальною площею 224,7 кв.м; ґанки літ.а1,а2.

Будівля та споруди, що розташовані в АДРЕСА_2 та складаються з: гараж, стоянка літ.Г-1, загальною площею 124,1 кв.м; складські приміщення літ.Д-1, загальною площею 90,4 кв.м; вхід у підвал літ.д1; ґанок літ.д2; КПП літ.Ж; огорожа №9-12; ворота №13-20; підпірна стінка №21; огорожа №22; хвіртка №23; мостіння І.; будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів, що розташовані в АДРЕСА_3 та складається з: будівлі підприємства торгівлі з продажу продовольчих і непродовольчих товарів літ.А1, загальною площею 76,7 кв.м; ґанок літ.А; ринок, що розташований в АДРЕСА_4 та складаються з: ринок, у т.ч. м`ясо-молочний павільйон літ.А-1, загальною площею 156,5 кв.м; ґанки літ.а1,а2; торговий павільйон літ.Б-1, загальною площею 43,6 кв.м; ґанок літ.61; сарай літ.В; туалет літ.Г; комплекс по переробці сільськогосподарської продукції, що розташований в Дніпропетровській області Дніпровський район, с/рада Любимівська та складається з: комплекс: будівлі та споруди - АПК А, загальна площа 1108,9 кв.м; КПП-сторожка Б, загальна площа 150,3 кв.м; котельня В, загальна площа 214,1 кв.м; овочесховище Г, загальна площа 479,7 кв.м; резервуар для води Д; щитова Е, загальна площа 19,5 кв.м; цех круп та комбікормів Ж, загальна площа 532,1 кв.м; маслоцех 3, загальна площа 453,4 кв.м; цех по переробці овочів Л, загальна площа 423,5 кв.м; склад №1-топочна М, загальна площа 129.1 кв.м; ковбасний цех Н, загальна площа 377,1 кв.м; гараж О, загальна площа 41,8 кв.м; насосна П; насосна П1; насосна П2; вбиральня Р; склад №2 С, загальна площа 186,3 кв.м; автогараж з майстернею Т, загальна площа 266,2 кв.м; склад Ф, загальна площа 83,1 кв.м; вольєр У; басейн бас; вод.башта; вод.баш.; огорожа 1-9; підпірна стіна 10; труба 11; ємність, 12; сходи, 13; замощення І; оглядові колодязі о/к-о/к4; база відпочинку загальною площею 1824,2 кв.м, що розташована в АДРЕСА_5 та складається з: бази відпочинку (перша черга будівництва): будівлі та споруди - спальний корпус А, загальною площею 1248,9 кв.м; кафе Б, загальною площею 88,8 кв.м; літній будинок В, загальною площею 67,5 кв.м; літній будинок В1, загальною площею 67,5 кв.м; літній будинок В2, загальною площею 67,4 кв.м; літній будинок ВЗ, загальною площею 67,4 кв.м; літній будинок В4, загальною площею 68,0 кв.м; літній будинок В5, загальною площею 68,9 кв.м; літній будинок В6, загальною площею 68,6 кв.м; будівля насосної станції Г, загальною площею 11,2 кв.м; альтанка Д; альтанка Д1; альтанка Д2; альтанка ДЗ; альтанка Д4; трансформатор ТП; септик з.я; замощення I, II; огорожа №1-7.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі приватне підприємство АНСІ (далі - ПП АНСІ), особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, просили скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у суду першої інстанції не було правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Судом першої інстанції не дотримано принципу співмірності позовних вимог, не з`ясовано відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.152 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів наголошує на тому, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

З аналізу статей 151153 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, прийняв до уваги лише інтереси позивача та належним чином не пересвідчився чи можуть бути порушені права інших осіб, чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд не з`ясував вартість нерухомого майна, стосовно якого позивач просив вжити заходи забезпечення позову.

Крім того залишив поза увагою той факт, що позов пред`явлено до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , задовольнивши заяву про забезпечення позову та заборонивши вчиняти будь-які реєстрації дії щодо нерухомого майна, навіть не зазначив кому з відповідачів належить вказане нерухоме майно.

За таких обставин ухвалу суду неможна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст.376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в обраний нею спосіб.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного підприємства АНСІ задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року про забезпечення позову скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.