ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

17 листопада 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 661/3608/21

Номер провадження: 22-ц/819/1962/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Базіль Л.В., Вейтас І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснова Ірина Володимирівна, на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року, постановленої під головуванням судді Ведяшкіної Ю.В., у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Краснова Ірина Володимирівна, до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвал суду першої інстанції

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснова І.В., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвали скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, він подав до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що він підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки звернувся до суду із позовом про захист прав споживача, однак суд першої інстанції, не надав належної оцінки його доводам про те, що він підлягає звільненню від сплати судового збору та не звернув уваги на вимоги закону, які звільняють споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, та не перевірив, чи звільнений позивач від сплати судового збору за цим позовом.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Позиція апеляційного суду

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вказане судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Згідно з ч.1, ч.3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачаються, що ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з недотриманням при подачі позову ст.175 ЦПК України, з наданням строку для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Як на підставу для залишення позовної заяви без руху, суд в ухвалі посилався на те, що позивачем не додано доказів сплати судового збору.

На виконання ухвали суду від 07 вересня 2021 року, 15.09.2021 року позивачем було подано до суду заяву в якій зазначено, що позивач підлягає звільненню від сплати судового збору.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав не виконання вимог ухвали суду від 07.09.2021 року.

Перевіряючи додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при вирішенні питання про повернення заяви позивачу, колегія суддів виходить з такого.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушеннями їх прав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору.

При цьому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним законом саме в цій сфері захисту прав споживачів, звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року, сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах № 1023-XII та № 2664-III терміни «споживчий кредит», «фінансова установа», «фінансова послуга» дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року у справі №757/40565/14-ц дійшов висновку, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року N 1023-ХІІ (1023-12) з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (254к/96-ВР ) треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а у подальшому визнаючи її неподаною та повертаючи, місцевий суд на викладене уваги не звернув, вказаних норм Закону не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із несплатою судового збору, позаяк ОСОБА_1 є споживачем фінансових послуг банку, предметом позову є стягнення зайво сплачених коштів за кредитним договором, тому відповідно до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на захист своїх порушених прав.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Враховуючи наведене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково сформульовані підстави для застосування вимог, передбачених ст. 185 ЦПК України, а тому ухвала Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснова Ірина Володимирівна,задовольнити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.В. Базіль

І.В. Вейтас