№ провадження 2/495/135/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 грудня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/10451/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Колективного рибосподарського аграрного підприємства «Заря» про передачу приміщення складу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29.11.2019 року звернувся до суду з позовом до Колективного рибосподарського аграрного підприємства «Заря» про передачу приміщення складу, уточнивши 17.12.2019 року остаточно просить суд: визнати недійсним акт прийому матеріальних цінностей в КРАП «Заря» на майновий пай КРАП «Заря», затверджений головою правління КРАП «Заря» 17.01.2017 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення зерноскладу за адресою: комплекс будівель та споруд №7 Приморська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області; стягнути з КРАП «Заря» витрати по оплаті судового збору.

Стислий виклад позиції позивача

Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що КРАП «ЗАРЯ» було проведено розпаювання майна підприємства між власниками майнового паю та визначена частка кожного працівника у загальному паю.

Відповідно до рішення 28.04.2010 року складений Акт прийому-передачі майнових паїв їх власникам на загальну суму 401 000 грн.

Мешканцями села Чабанське, членам КРАП «ЗАРЯ» встановлений вказаними вище зборами наступний розмір паю: ОСОБА_2 4252 грн., ОСОБА_3 4869 грн., ОСОБА_4 3444 грн., ОСОБА_5 15 404 грн., ОСОБА_6 1388 грн., ОСОБА_7 27163 грн, ОСОБА_8 4247 грн., ОСОБА_9 6525 грн., ОСОБА_10 8146 грн., ОСОБА_11 4290 грн., а всього майновий пай по вказаним особам у розмірі 118 328 грн.

Вказаним особам було передано наступне майно: асфальтну площадку зернотоку вартістю 5000 грн, приміщення зернотоку вартістю 100 000 грн, та інше майно всього на 118 328 грн.

Після встановлення розміру паю, кожному власнику Приморською сільською радою були видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного рибогосподарського-аграрного підприємства «Заря».

Згодом частка власників паїв були продані позивачу за договорами купівлі-продажу у різний час.

Вказує, що всього він придбав у власників паїв КРАП «Заря» майнових паїв на суму 115 903 грн, що підтверджується відповідним Свідоцтвами про право власності на майновий пай.

За актом прийому-передачі від 19.02.2015 року вказані власників паїв передали ОСОБА_1 приміщення зерноскладу, вартістю 100 000 грн, та інше майно.

Зауважує, що зерносклад знаходився у плохому стані, з часу його придбання по теперішній час, він володіє та користується ним, провів ремонт складу там зберігається зерно та інше його майно.

Крім того, стверджує, що Акт прийому передачі матеріальних цінностей в КРАП «Заря» від 17.01.2017 року, з якого вбачається, що приміщення зерноскладу в с. Чабанське прийнято на майновий пай підприємства є недійсним, адже приміщення зерносклад вже було розпайовано, рішення загальних зборів про розпаювання не було визнано незаконним, а він є фактичним власником приміщення зерноскладу, та власники не передавали склад та інше майно назад у пай КРАП «Заря».

За вищевказаних обставин, він і звернувся до суду з даним позовом.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2019 року, прийнято позовну заву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалами Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2020 року, 28.05.2020 року, 28.09.2020 року, 20.11.2020 року, 20.01.2021 року, 16.03.2021 року, 22.04.2021 року, 03.06.2021 року, 13.07.2021 року підготовчий розгляд справи неодноразово відкладався на підставі заяв сторін.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Крім того, 23.07.2020 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою також залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_12 .

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі

Позивач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлялись належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_12 та КРАП «Заря» надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в задоволені позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, проти позову заперечує.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо.

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки учасники справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, вказану справу можливо вирішити за їх відсутності, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно Акту прийому-передачі майна в натурі з пайового фонду КРАП «Заря» в рахунок майнових сертифікатів паювальників від 28.04.2010 року/ складеного на підставі протоколу зборів від 28.04.2010 року/, передано членам КРАП «Заря» ОСОБА_2 4252 грн, ОСОБА_3 4869 грн., ОСОБА_4 3444 грн., ОСОБА_5 15 404 грн., ОСОБА_6 1388 грн., ОСОБА_7 27163 грн, ОСОБА_8 4247 грн., ОСОБА_9 6525 грн, ОСОБА_10 8146 грн., ОСОБА_11 4290 грн., на загальну суму 118 328 грн. Склад майна згідно списку: асфальтна площадка /зернотока/ вартістю 5000 грн., приміщення зерноскладу вартістю 100 000 грн та інше майно на загальну суму 118 328 грн.

Згідно протоколу загальних зборів членів КРАП «Заря» від 21.05.2010 року, вирішено Розпорядження від 12.05.2010 року про передачу майна в натурі членам КРАП «Заря» на майнові сертифікати затвердити, яким передано в натурі майнові паї членам КРАП «Заря».

За змістом договорів купівлі-продажу, укладених у простій письмовій формі у період з 2012-2015 рр., ОСОБА_1 купив майнові паї КРАП «Заря» у продавців згідно Свідоцтв про право власності на майновий пай.

Матеріалами справи встановлено, що виконкомом Приморської сільської ради були видані ОСОБА_1 . Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного рибогосподарсько-аграрного підприємства /майнові сертифікати/ серії ОД № 767, 745,762,754,751 на загальну суму 18 366+67 049+14 373+6 351+9 765=115904 грн.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, згідно Акту Прийому матеріальних цінностей в КРАП «Заря» /будинків, споруд, приміщень тощо/ на майновий пай КРАП «Заря» визначено по с. Чабановка - А комплекс будівель та споруд №7, до складу якого входить зокрема зерносклад вартістю 140000 грн.

Щодо присвоєння бригаді №1 в с. Чабанівка юридичної адреси: комплекс будівель і споруд №7 свідчить Довідка виконкому Приморської сільської ради № 846 від 16.12.2019 року.

Матеріалами справи також встановлено, що згідно рішення правління співвласників майнового паю КРАП «Заря» від 21.05.2010 року передали ОСОБА_12 майновий пай в натурі комплект будівель і споруд №7, у складі адміністративної будівлі літ «А», вартістю 12 тис. грн., будівлі складу /колишній зерносклад/ літ. «Б», вартістю 140 тис. грн, будівлі складу /колишній зерносклад/ літ. «В», вартістю 67 тис. грн, артезіанської свердловини літ Г», вартістю 10 тис. грн, Башти Рожновського вартістю 2 тис. грн, що також підтверджується Актом прийому передачі матеріальних цінностей /будівель і споруд/ на майновий пай КРАП «Заря».

Право власності на вищевказаний майновий пай ОСОБА_12 набув на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства /майнового сертифікату/ серії ША № 2310.

Нормативне обґрунтування

Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового виконавчого комітету.

Частинами 1, 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно п.п. 10 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських ради належить облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до ч. 5 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснювалася відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002.

Так, п. 8.1 даного Тимчасового положення визначено, що органом місцевого самоврядування проводиться оформлення свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлюючих документів, передбачених у Додатку 2 до Положення.

Пунктом 6 Додатку 2 Тимчасового положення «Перелік правовстановлюючих документів», на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно зазначено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування.

Закон України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» положеннями статей 7, 9 встановлює, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.

Пай є власністю члена підприємства.

Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» було вказано забезпечити всім членам КСП права вільного виходу з цих підприємств із земельними і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських господарств, селянсько-господарських кооперативів, господарських товариств, інших об`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Указ Президента України від 29.01.2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» прийнято з метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки, створення сприятливих умов для розвитку підприємництва і орендних відносин на селі.

На виконання Указу Президента України від 29 січня 2001 р. № 62 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 р. № 177, якою затвердив: методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення; типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки.

Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення у пунктах 13, 14 передбачає: майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Видача свідоцтва громадянину проводиться безоплатно.

Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку.

У разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва.

Нормативно-правовим актом, який детально врегульовував питання виділення майнового паю в натурі, був наказ Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 р. № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств».

Так, п.п. 8, 9 вказаного Порядку визначено, що кожен із співвласників має право скористатися своїм паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, тримати майно в натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 купив майнові паї КРАП «Заря» у продавців згідно Свідоцтв про право власності на майновий пай, натомість з жодних з них не вбачається, що він придбавав їх у членів КРАП «Заря», про які йдеться у акті прийому-передачі від 28.04.2010 року; не співпадіння полягає у різній ідентифікації даних, а також вартості визначеного майна /навіть якщо приймати до уваги обставини, викладені представником КРАП «Заря» у його додатку до пояснювальної записки, про те, що ОСОБА_1 завищив вартість майнових паїв шляхом складання списку спадкоємців, то вказане має підтверджуватись фактом прийняття відповідними особами спадщини після померлих членів КРАП «Заря»/.

Таким чином, з майнових сертифікатів, що отримав ОСОБА_1 серії ОД № 767, 745,762,754,751 не вбачається склад майна, що входить до майнового паю члена КРАП «Заря», тому достовірно стверджувати, що на підставі Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного рибогосподарсько-аграрного підприємства позивач набув зерносклад вартістю 100 000 грн не надається за можливе.

Більш того, з витребуваних судом матеріалів стало відомо, що ОСОБА_12 отримав свідоцтво про право власності на майновий пай у виділеному в натурі майні КРАП «Заря» у складі комплексу будівель і споруд № 7, де входила будівля складу літ. «Б» /колишній зерносклад/.

Підстав для відмови ОСОБА_12 у видачі відповідного свідоцтва не вбачалося. Натомість, позивач, викупивши за договорами купівлі-продажу у громадян їх майнові паї у період з 2012-2015 рр. не вчинив дій з їх оформлення, адже дослідити наслідкового зв`язку майнових сертифікатів, одержаних ОСОБА_13 на його ім`я та купленого у складі майна майнових паїв зерноскладу не надається за можливе.

Доводи позивача про те, що він є власником спірного майна, станом на день звернення до суду з позовом та ухвалення рішення, суд оцінює критично, оскільки станом на 18.02.2019 рік власником даного виділеного майна згідно майнового сертифікату серії ША № 2310 є відповідач ОСОБА_12 .

За таких обставин, уточнені вимоги позивача про визнання за ним права власності на приміщення зерноскладу є необґрунтованими, такими, що порушують права інших осіб, зокрема власника, що є неправомірним, тому задоволені бути не можуть.

Вимогами ст. 16 ЦК України та ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, висловленої в Рішенні №3-рп/2003 від 30.01.2003 року, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів зазначається в статті 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд вважає вимоги ОСОБА_1 про визнання недійним Акту прийому матеріальних цінностей, затверджений головою правління КРАП «Заря» 17.01.2017 року такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що вони не впливають на предмет спору, та жодним чином не відновлять прав позивача.

Більш того, оскаржуваний позивачем акт лише свідчить про проведену інвентаризацію матеріальних цінностей КРАП «Заря», а не як про те вказує ОСОБА_13 повернення зерноскладу після його розпаювання на баланс визначеного підприємства.

Таким чином, з урахуванням усього вищенаведеного, на підставі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, допустимості, достатності, об`єктивності, та у їх логічному взаємозв`язку, виходячи із норм права, що врегульовують дані правовідносини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Колективного рибогосподарського аграрного підприємства «Заря», ОСОБА_12 про передачу приміщення складу, з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені необґрунтовано, вимоги щодо судового збору та витрат на правову допомогу також задоволенню не підлягають.

Керуючись 15, 16 ЦК України, 51 Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354, 365 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Колективного рибогосподарського аграрного підприємства «Заря», ОСОБА_12 про передачу приміщення складу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Колективне рибосподарсько - аграрне підприємство «Заря», , адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Приморське, вул. Дзержинського, 94.

Відповідач: ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повни текст рішення складений 07 грудня 2021 року.

Суддя: