Справа № 127/9871/21
Провадження № 2/127/1739/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей до досягнення повноліття, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2021 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей до досягнення повноліття.

Позов мотивовано тим, що з 12.08.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають трьох дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що їй важко забезпечувати трьох дітей, а тому звернулася до суду та просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на трьох дітей в розмірі Ѕ частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 в травні 2021 року подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття.

Позов мотивований тим, що станом на 21.05.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи зареєстрованою за іншою адресою проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючи з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на повному його утриманні, при цьому позивач не приймає участі у матеріальному забезпеченні саме ОСОБА_3 , що підтверджується актами, які було складено уповноваженими особами МКП «УК «Київська». ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із батьком та перебуває на його утриманні, останній несе витрати на утримання дочки, що підтверджується квитанціями та чеками. Згідно зустрічного позову ОСОБА_2 погоджується сплачувати щомісячно на користь позивача 2395 грн. на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до с. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», згідно прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом на просив стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення із даним зустрічним позовом і до досягнення дитиною повноліття. А також просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Представник позивача за первісним та відповідач за зустрічним позовами просила первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, також надала суду відзив на зустрічний позов, який мотивовано тим, що до 20.02.2021 року позивач і відповідач разом із дітьми проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 та діти проживали за вказаною адресою без реєстрації. 19.02.2021 року о 22:30 год за місцем проживання відповідач ОСОБА_2 вчинив відносно позивача домашнє насильство. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2021 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 26.05.2021 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт стоком 40 годин. 20.02.2021 року інспектором було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 та зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_1 разом з усіма дітьми 20.02.2021 року залишила місце проживання та перейшла жити за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 де проживає з дітьми о даний час. За цією адресою діти перебувають на обліку в КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги № 5 м. Вінниці». Позивач не заперечує, що дочка ОСОБА_6 залишається подекуди ночувати у квартирі де зареєстрований і проживає її батько, однак постійно вона проживає з часу вчинення відповідачем домашнього насильства за місцем своєї реєстрації. Надані відповідачем чеки, квитанції не є доказами виконання ним обов`язку по утриманню дітей, в тому числі ОСОБА_6 . Ним не надано належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що дочка ОСОБА_6 , знаходиться на його утримання, а позивач ОСОБА_1 ухиляється від обов`язку, не виконує обов`язок щодо утримання дочки.

Представник відповідача за первісним та позивач за зустрічним позовами в судовому засіданні в задоволенні первісного позову просив відмовити, зустрічний позов просив задовольнити. Також останній надав суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в які зазначено, що у відзиві на зустрічний позов не було обгрунтовано належними, достовірними та достатніми доказами ту обставину, що ОСОБА_1 утримує наших спільних дітей. Докази, які були подані до позовної заяви не можуть підтвердити факту спільного проживання спільних дітей, зокрема ОСОБА_3 із позивачем.

Допитана в судовому засіданні дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні пояснила, що вона мешкала частково з батьком і частково з матір`ю до липня 2021 року з тим, щоб не образити жодного з батьків. На даний час вона проживає з матір`ю, батько допомоги не надає.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.08.2006 року.

За час спільного проживання у сторін народилося троє дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 14.03.2007 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 11.08.2009 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 від 28.07.2011 року. Останні зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за № 41192, № 41190, № 41194 від 27.08.2018 року.

Згідно довідки асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці квартальний комітет/комітет мікрорайону від 25.03.2021 року № 136 позивач ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а також разом з нею проживають ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2009 року народження, ОСОБА_2 , 2011 року народження. Діти знаходяться на утриманні матері.

Згідно акту № 104-Г від 18.05.2021 року, складеного комісією у складі майстра МКП «УК «Київська» А.А. Григорук, майстра МКП «УК «Київська» В.В. Максименко з виходом за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено що за даною адресою зареєстрований ОСОБА_7 (власник) та ОСОБА_2 (син, відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами). Також було встановлено, що на момент обстеження з виходом за даною адресою тимчасово перебувають без реєстрації ОСОБА_3 з 2014 року, за даною адресою проживає без реєстрації.

Відповідно до акту № 106-Г від 18.05.2021 року, складеного комісією у складі майстра МКП «УК «Київська» А.А. Григорук, майстра МКП «УК «Київська» В.В. Максименко з виходом за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено що за даною адресою зареєстрований ОСОБА_7 (власник) та ОСОБА_2 (син, відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами), ОСОБА_3 (внучка), з 2014 року проживає за даною адресою без реєстрації. Також було встановлено, що зі слів сусідів ОСОБА_2 проживає за вищевказаною адресою, здійснює догляд за неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , з 2014 року проживає без реєстрації за даною адресою.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2021 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 26.05.2021 року визнано ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 годин. Вирішено питання про судові витрати.

20.02.2021 року інспектором було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 та зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно акту про проживання особи в житловому приміщенні від 07.07.2021 року, посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_2 з лютого 2021 року.

Відповідно акту обстеження від 16.08.2021 року, посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний», при перевірці було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживають: власник ОСОБА_8 , 1951 року народження, ОСОБА_1 , 1981 року народження, ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2009 року народження, ОСОБА_2 , 2011 року народження. На час обстеження комісією, 16.08.2021 року в будинку перебували ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 . В кімнатах були виявлені особисті речі, одяг, взуття предмети гігієни дітей. Умови проживання задовільні. Акт складено на предмет проживання та фіксування особистих речей ОСОБА_3 .

Згідно довідки квартального комітету «Лівобережний» від 11.08.2021 року № 40 на момент виходу на місце, 10.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 в присутності ОСОБА_9 були опитані сусіди: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили факт проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Визначаючись щодо стягнення аліментів, суд враховує те, що старша дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після припинення подружніх відносин частково мешкала і з батьком і матір`ю, які витрачали кошти на утримання доньки, що підтверджується поясненнями останньої, а також актом № 104-Г від 18.05.2021 року, актом № 106-Г від 18.05.2021 року, актом про проживання особи в житловому приміщенні від 07.07.2021 року, актом обстеження від 16.08.2021 року, довідкою квартального комітету «Лівобережний» від 11.08.2021 року № 40.

За таких обставин первісний позов в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 з 15.04.2021 року по 15.08.2021 року включно та зучтрічний позов не підлягають задоволенню.

Суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 15.04.2021 року по 15.08.2021 року у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також з 16.08.2021 року встановивши, що із матір`ю діти проживають більшість часу, а отже на ОСОБА_1 покладено більше турбот щодо утримання дітей, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності.

Також як зазначалось вище відповідно акту обстеження від 16.08.2021 року, посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний», який складено на предмет проживання та фіксування особистих речей ОСОБА_3 , встановлено, що на час обстеження комісією, 16.08.2021 року в будинку перебували ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 . В кімнатах були виявлені особисті речі, одяг, взуття предмети гігієни дітей, а тому суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти саме з 16.08.2021 року на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття старшої дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, протилежних доказів він не надав.

У відповідності до ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову у повному обсязі.

Підсумовуючи наведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у зустрічному позові за безпідставністю.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Костюк Г.М.» 27.05.2021 року було укладено договір про надання правової допомоги № 011. Згідно п. 1.4 договору, клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу ОСОБА_1 щодо представництва її інтересів у цивільній справі № 127/9871/21 за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до неї, ОСОБА_1 про стягнення аліментів, що знаходиться в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Костюк Г.М. надано квитанцію № ПН496 від 01.06.2021 року на оплату послуг у сумі 3000,00 грн.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до задоволення вимоги про стягнення судових витрат з ОСОБА_2 в розмірі 3000,00 грн. з урахуванням складності справи і частковим задоволенням позову; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_2 , суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову, у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 160, 182, 199 СК України, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 141, 142, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей до досягнення повноліття задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , аліменти на утримання дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2021 року по 15.08.2021 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , аліменти на утримання дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя