Справа № 513/1136/21
Провадження № 2/513/500/21
Саратський районний суд Одеської області
01 грудня 2021 року суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В:
До Саратського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.
Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 6, ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору.
Так, матеріали вищезазначеної позовної заяви не містять відомостей щодо вжиття позивачем будь-яких заходів досудового урегулювання спору із відповідачем, передбаченого Сімейним кодексом України в межах правовідносин щодо матеріального утримання батьками повнолітніх дітей.
Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, умовою для наявності у одного з батьків права на звернення з таким позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України є спільність мешкання з повнолітньою дитиною, що є ознакою ведення ними спільного господарства та презумпції утримання своєї повнолітньої дитини відповідно до згаданої норми ст. 199 СК України. Проживання окремо іншого з батьків свідчить про те, що позивач не веде спільного господарства з повнолітньою дитиною, а тому відносно цього з батьків презумпція утримання повнолітньої дитини відповідно до згаданого норми СК України не діє.
Так, з позовної заяви та додатків до неї не вбачається, що позивач та ОСОБА_3 , 2003 року народження, зареєстровані за однією адресою, разом з тим відповідно до доданого договору оренди приміщення ОСОБА_3 проживає окремо. Таким чином, позивач в новій редакції позову має зазначити докази як на підставу для її звернення з вказаним позовом до суду.
Крім того, суд звертає увагу, що аліменти є власністю особи, на користь та утримання якої вони підлягають стягненню, тому рішення суду може вплинути на права та законні інтереси ОСОБА_3 , у зв`язку із чим позивачу необхідно визначитись із складом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Викладена в позові вимога про стягнення аліментів не відповідає вимогам ст.80, 181 СК України, у зв`язку із чим позивачу необхідно визначитись із заявленими позовними вимогами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя К. Ю. Рязанова