Справа № 594/554/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів), щомісячно, з дня подачі позову до суду до досягнення сином 23-х років на час навчання в Національному університеті «Києво-Могилянська академія». В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них народився син ОСОБА_3 , який на даний час навчається у вищому навчальному закладі, є студентом І - го курсу Національного університету «Києво-Могилянська академія», факультет природничих наук за спеціальністю фізика та астрономія на денній формі навчання на умовах державного замовлення. Термін навчання за освітнім рівнем бакалавр з 01 вересня 2020 року по 01 липня 2024 року. У зв`язку з денною формою навчання син потребує матеріальної допомоги, оскільки його щомісячні витрати становлять понад 8000 грн. На даний час усі витрати сина несе вона, однак її заробітку не вистачає на його утримання. Батько дитини - відповідач ОСОБА_2 не бажає добровільно брати участь в утриманні сина, хоча є здоровою людиною, стягнень у виді аліментів на інших утриманців не має, з 2005 року проживає в Італійській Республіці, має право на проживання та працює в цій державі, тому позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу в утриманні повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання. Оскільки відповідач отримує регулярний дохід, розмір аліментів позивачка просить визначити у ј частці від його заробітку (доходу).

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу ОСОБА_2 право подати відзив із запереченнями проти позову у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Цією ж ухвалою у порядку, встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року постановлено звернутися до Центрального органу держави Італійська Республіка за місцем проживання відповідача із судовим дорученням про надання правової допомоги, а саме вручення судових документів відповідачу ОСОБА_2 , жителю: АДРЕСА_1 , які відповідач ОСОБА_2 отримав 28 жовтня 2021 року, про що свідчить підтвердження про вручення судових документів.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Від нього надійшла письмова заява, у якій просить долучити до матеріалів справи №594/554/19 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , які він сплачує по мірі своїх можливостей, документ на мові оригіналу, у зв`язку з тим, що проживає за кордоном в Італії, а саме витяг з бази даних центру зайнятості Італійської Республіки про його зайнятість, де зазначено, що він безробітний.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 19 грудня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Поряд з тим встановлено, що сторони шлюб розірвали 13 лютого 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області складено відповідний актовий запис за №13 ( свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 ).

Згідно довідки Національного університету «Києво-Могилянська академія» від 15 березня 2021 року №031/21 ОСОБА_3 є студентом Національного університету «Києво-Могилянська академія», факультет природничих наук, освітній рівень - бакалавр. Спеціальність: фізика та астрономія, денна форма навчання, умови навчання - державне замовлення. Термін навчання з 01 вересня 2020 року до 01 липня 2024 року.

Згідно довідок виконавчого комітету Борщівської міської ради від 24 березня 2021 року №113 та № 111 склад сім`ї позивачки, зареєстрованої в АДРЕСА_2 , наступний: позивачка ОСОБА_1 , учитель у Гермаківській школі І-ІІІ ст. №1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , студент Києво-Могилянської академії. Сім`я користується земельною ділянкою площею 1,8530 га, з яких - 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації не проживає, зі слів рідних, перебуває за кордоном.

Повнолітній син сторін ОСОБА_3 з 28 вересня 2020 року зареєстрований у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 (довідка ЦНАП №14471682 від 16.03.2021).

Звертаючись до суду з позовом позивачка ОСОБА_1 зазначила, що син потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 1/4 усіх видів доходу відповідача, посилаючись на витрати, пов`язані з навчанням.

Позивачка вказує, що щомісячні витрати сина становлять 8000 грн., основні витрати - це: за проживання в гуртожитку - 5043,93 грн. (підтверджує копією квитанції про оплату № 0.0..1 від 09 вересня 2020 року); придбання сезонного одягу та взуття біля 20000 грн. (підтверджує накладною), харчування, мінімум 200 грн. в день; проїзд Сапогів-Київ і в зворотньому напрямку не менше двох разів на місяць, щоб взяти домашні продукти харчування, одна поїздка 380 грн. (підтверджує квитком); придбання ноутбука та переносної сумки для нього в розстрочку на суму 26528 грн. (підтверджує фіскальними чеками); оплата мобільного зв`язку щомісячно 200 грн.; придбання канцтоварів для навчання; проїзд по місту Києву з місця проживання до місця навчання; періодичне поновлення засобів гігієни; придбання ліків від сезонних хвороб; відпочинок; особисті потреби.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що в зв`язку з навчанням повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивачка, так і відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 у заяві, направленій суду, зазначив, що є безробітним, на підтвердження чого надав витяг з бази даних центру зайнятості Італійської Республіки про його зайнятість. Однак, цей витяг не може бути взятий судом до уваги як належний та допустимий доказ у справі, оскільки відповідачем не здійснено його перекладу на державну мову України, якою здійснюється цивільне судочинство в судах.

Крім того, враховуючи, що відповідач є працездатним, а відтак, спроможним заробити кошти, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на його утримання.

В той же час в матеріалах справи відсутні будь-які докази про доходи, які отримує відповідач.

Також при зверненні до суду з даним позовом позивачка не надала відомостей про те, чи отримує син стипендію. Відсутні також відомості про доходи самої позивачки.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду-19 квітня 2021 року і до закінчення навчання у національному університеті «Києво-Могилянська академія», але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Такий розмір стягнення аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Оскільки позивачкою заявлено вимогу в частці від заробітку (доходу) платника аліментів, то суд позбавлений процесуальної можливості в стягненні аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом із тим, відповідно до приписів статей 192,201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати, пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, а саме витрати, пов`язані з відправкою судових документів та підтвердження про їх вручення відповідачу в Республіку Італія в сумі 442,00 грн.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 19 квітня 2021 року і до закінчення навчання у національному університеті «Києво-Могилянська академія», але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 442, 88 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , житель: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 24 листопада 2021 року.

Суддя