Провадження № 2-з/359/210/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

1. Суть процесуальних питань, що розглядаються суддею.

ОСОБА_1 звернулась з вказаною заявою та посилається на те, що вона пред`явила до Бориспільського міськрайонного суду позов до ОСОБА_2 , Бориспільської міської ради, комунального підприємства "Центр розвитку та інфестицій Васильківського району", приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідії Євгенівни, ОСОБА_3 , державного реєстратора Огребчук Радислава Володимировича КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», третя особа 1: Дідок Валентина Василівна приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області про визнання недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування. Зазначає, що є єдиною спадкоємицею за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , якій на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2002 належав житловий будинок АДРЕСА_1 . При зверненні позивача до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Крім цього, було з`ясовано, що будинок, залишений в спадщину, належить ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 29 березня 2017 року та від 22 березня 2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. ОСОБА_2 придбав цей будинок у ОСОБА_5 . Позивач вважає, що існують значні ризики того, що теперішній власник будинку, право власності на який оспорює ОСОБА_1 , може його відчужити, що значно ускладнить в подальшому виконання судового рішення, у разі задоволення позову. Тому ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, її представник ОСОБА_6 просив розгляд справи провести без участі заявника та його представника, заяву підтримують, просять задовольнити.

2. Обставини, встановлені суддею, та зміст процесуальних правовідносин.

ОСОБА_1 пред`явила до Бориспільського міськрайонного суду позов до ОСОБА_2 , Бориспільської міської ради, комунального підприємства "Центр розвитку та інфестицій Васильківського району", приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідії Євгенівни, ОСОБА_3 , державного реєстратора Огребчук Радислава Володимировича КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», третя особа 1: Дідок Валентина Василівна приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області про визнання недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року у справі № 359/5011/17 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 13269263 від 29 грудня 2016 року та скасовано запис № 18399308 від 27 грудня 2016 року про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_7 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 (а.с.29-34).

Визнано недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 березня 2017 року № 34400197 та скасовано запис від 22 березня 2017 року № 19579416 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на 1/2 частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Визнано недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 березня 2017 року № 34512923та скасовано запис від 29 березня 2017 року № 19697892 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на 1/2 частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Визнано право власності у порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.36-44).

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року залишено без змін (а.с.46-49).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року були скасовані заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року у справі №359/5011/17, а саме скасовано арешт, накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105 (а.с.63-64).

На вказану ухвалу була подана апеляційна скарга, за результатами якої рішення Київським апеляційним судом ще не прийнято (а.с.65-79).

Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суддя при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини, принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатись. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено вирішено і не має переглядатись до безмежності»).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4. Мотиви, якими керується суддя при розгляді заяви про забезпечення позову.

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №287891412 від 01 грудня 2021 року вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105, накладений арешт на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року у справі №359/5011/17. Ця обставина, станом на день постановлення ухвали, виключає можливість відчуження цього об`єкту нерухомого майна у власність інших осіб.

Також заявник не довів намірів відповідача відчужити спірне майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду. До заяви про забезпечення позову приєднана роздруківка щодо продажу цегляного будинку в м.Борисполі Київської області, дата оголошення 11 травня 2017 року (а.с.16-18). Однак в змісті тексту, що міститься у поданій позивачем роздруківці, відсутня інформація про адресу житлового будинку, який виставлено на продаж. Тому цей письмовий доказ не містить інформацію, що стосується предмета доказування, та є неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України.

Ці обставини свідчить про те, що всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття заходу забезпечення позову вплине на захист прав позивача.

З огляду на це суд вважає, у задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 08 грудня 2021 року.

Суддя О.Ю. Семенюта