РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання припиненим права користування житловим приміщенням,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка у позові зазначає, що вона є одноособовою власницею квартири АДРЕСА_1 , про що свідчать договір купівлі - продажу квартири № б/н від 23.05.2012 р., посвідчений державним нотаріусом Приазовської районної нотаріальної контори Запорізької області, який діяв в порядку заміщення державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О., який зареєстрований в реєстрі за № 482, Витягом з Державного реєстру правочинів від 23.05.2012 р. за № 11357264, Витягом про державну реєстрацію прав виданого Комунальним підприємством «Веселівське районне бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2012 р. за № 34529483 та технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 .

Вищевказані правовстановлюючі документи на квартиру складені на її ім`я.

У 2013 році вона зареєструвала у належній їй на праві власності квартирі відповідача.

Станом на сьогоднішній день відповідач за адресою: АДРЕСА_1 не проживає та не проживав жодного дня, але документи на зняття його з реєстрації з попереднього місця проживання він не подавав.

Відповідач є її племінником та на прохання його батьків, так як він ще на той час не досяг повноліття, вона зареєструвала його за вказаною адресою у 2013 році.

Станом на сьогоднішній день, відповідач з родинною проживає за кордоном. З моменту набуття мною права власності на квартиру і по теперішній час відповідач у вищезазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає.

З телефонних розмов відповідач повідомив їй, що він взагалі не має наміру повертатися додому та проживати у вказаній квартирі.

Ніякого майна відповідача в квартирі не залишилось, він не оплачує комунальні послуги та не несе ніяких витрат на утримання будинку. Позивачка вважає що сам факт реєстрації відповідача в належній їй на праві приватної власності квартирі порушує її право як власника та створює для неї відповідні незручності, які обмежують її право вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, крім того виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються, чим об`єктивно порушує моє право. Реєстрація відповідача за даною адресою також позбавляє її права на оформлення субсидії по сплаті комунальних послуг, тому вона змушена звернутися за захистом до суду.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. ОСОБА_1 у позові зазначає, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 2013 року по теперішній час, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті, та в квартирі не залишилось його речей, він вважається таким, що втратив право користування ним.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частина 2 ст. 405 ЦК України визначає умови втрати права користування жилим приміщенням членами сім`ї власника такого приміщення за умов відсутності такого члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік за умови відсутності домовленості між власником житла та членом його сім`ї або законом.

Між нею та відповідачем відсутні будь-які домовленості щодо визначення порядку проживання у спірній квартирі та договори найму на проживання між нами не укладались. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отримання такого рішення необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідач не має права власності на вказане нерухоме майно. Він з 2013 року і до сьогоднішнього дня за адресою: АДРЕСА_1 не проживає понад 1 рік. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Відповідач не виконуючи вимоги чинного законодавства в частині неподання документів на зняття себе з реєстрації з останнього місця проживання, грубо порушує її права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статі 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до частини 1 статті 7 цього ж Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Враховуючи зазначене вважаю, що єдиним ефективним способом захисту інтересів позивача є визнання особи як такої, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір купівлі - продажу квартири № б/н від 23.05.2012 р., посвідчений державним нотаріусом Приазовської районної нотаріальної контори Запорізької області, який діяв в порядку заміщення державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О., який зареєстрований в реєстрі за № 482, копію Витягу з Державного реєстру правочинів від 23.05.2012 р. за № 11357264, копію Витягу про державну реєстрацію прав виданого Комунальним підприємством «Веселівське районне бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2012 р. за № 34529483 та копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на позов відповідач не надав, проте звернувся в суд із заявою, у якій зазначає, що в зв`язку з неможливістю прийняття ним участі у розгляді цивільної справи №313/1324/21, у зв`язку із запровадженим на усій території України карантину відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 р., та термін якого був продовжено рішенням Уряду до 31.12.2021 р., а також враховуючи наявні рекомендації щодо обмеженого доступу учасників справ для особистої участі у розгляді справ, та з метою запобігання особистого захворювання та розповсюдження інфекційних захворювань серед працівників суду та інших учасників судового процесу, викликаних коронавірусною інфекцією COVID-19, що перешкоджає йому особисто прийняти участь у розгляді даної справи, просить суд цивільну справу № 313/1324/21 розглянути без його особистої участі на підставі обставин викладених у позовній заяві та наявними в матеріалах цивільної справи письмових доказів.

Відповідач у заяві зазначає, що йому у повній мірі зрозуміло суть спору та заявлені позивачем позовні вимоги визнаються ним у повному обсязі. Він не заперечує проти задоволення позову, вважає його обгрунтованим та такими, що підлягає задоволенню.

Інших заяв та клопотань він не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Також суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання із судовими витратами вирішити з врахуванням заяви ОСОБА_1 , яка судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, просить залишити за нею.

На підставі викладеного та ст.ст.3, 15, 16, 316, 317, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 206, 263-265, 274-279, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Веселівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 22.11.2021 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

16.11.2021