Справа № 635/6731/21
Провадження по справі № 2/635/3491/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Полоз М.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_3 , яким просить витребувати у громадянина ОСОБА_3 , паспорт № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , дата видачі 28 серпня 2017 року, орган, що видав №6316, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :00:033:0055, площею 0,1401 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь громадянки ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 30 січня 1997 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності якої підтверджено Договором купівлі-продажу земельної ділянки №612 від 12 квітня 2011 року та Державним актом на право власності на землю, серії ЯД №069628, виданого Циркунівською сільською радою 05 березня 2008 року, на підставі рішення XVII сесії V скликання Циркунівської сільської ради від 26 грудня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №75, з відміткою про посвідчення нотаріусом Десятниченко О.В. за реєстровим №612 Договору купівлі-продажу земельної ділянки №54-Г від 12 квітня 2011 року із штампом про реєстрацію земельної ділянки №54-Г начальником Міськрайонного управління Держкомзему у місті Люботині і Харківському районі та Харківській області ОСОБА_4 у поземельній книзі 19 вересня 2011 року за №01; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1196,00 гривень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

02 грудня 2021 року позивач, в інтересах якої на підставі ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адво5катуру та адвокатську діяльність», діє представник ОСОБА_2 /, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :00:033:005 площею 0,1401 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної земельної ділянки. В обґрунтування заяви посилалась на те, що на теперішній час відповідач володіє та користується земельною ділянкою і має можливість для її відчуження. Наявність між сторонами спору щодо права власності на спірну земельну ділянку та невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірної земельної ділянки відповідачем, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду та унеможливить захист прав позивача. Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та жодним чином не зумовить вирішення спору по суті, такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача та не сплине на його матеріальний стан, оскільки арештоване майно фактично буде перебувати у володінні власника, обмежена буде лише можливість розпоряджатися ним. Забезпечення позову у вигляді заборони субєктам державної реєстрації прав проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав на спірну земельну ділянку, на думку представника позивача, буде співмірним, адекватним, достатнім та необхідним, таким, що жодним чином не позбавляє відповідача права володіння спірною земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема арешт та заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Земельна ділянка з кадастровим №:00:033:0055 площею 0,1401 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражею Н.П. за реєстровим №597 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45695966 від 26 лютого 2019 року 11:14:59, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П.), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №268361825 від 30 липня 2021 року.

Позивач звернулась до суду із позовом про витребування з чужого незаконного володіння вказаної земельної ділянки.

Враховуючи ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі його задоволення, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також те, що земельна ділянка :00:033:005 площею 0,1401 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом спору, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст. 124 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, про що позивачем надані достатні докази, суд прийшов до висновку та вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :00:033:005 площею 0,1401 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 .

Суд, з метою непорушення прав жодної із сторін, вважає достатнім забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, оскільки такий вид забезпечення позову у повній мірі гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та не потребує застосування додаткових видів забезпечення позову в тому числі шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки.

Так, відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Суд вважає достатнім забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, оскільки такий вид забезпечення позову у повній мірі гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та не потребує застосування додаткових видів забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких реєстраційних дій.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд не застосовує зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим №:00:033:0055 площею 0,1401 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражею Н.П. за реєстровим №597 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45695966 від 26 лютого 2019 року 11:14:59, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П.).

В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_5 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Бобко