СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/16689/20

пр. № 2/759/1608/21

29 квітня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва, в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

в с т а н о в и в:

15.05.2020 р. приблизно о 08 год. 38 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «BMW 320D» д.н. НОМЕР_1 по просп. А. Палладіна в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda 6» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який від удару відкинуло в автомобіль «Renault Logan» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/13923/20 від 04.09.2020 р. ОСОБА_2 було визнано винним в ДТП. Постанова набрала законної сили та сторонами не оскаржувалась.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - ОСОБА_2 була застрахована полісом обов`язкового страхування АО/1601151 в ПрАТ «СК «Граве Україна».

16.07.2020 р. страхова компанія «Граве Україна» здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 130 000 грн. 00 коп.

Тому, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Олексієнка М.М. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування в сумі 167 698 грн. 76 коп.; моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп.; 3% річних в розмірі 1902 грн. 11 коп.; інфляційні збитки в розмірі 1 грн.; витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 500 грн. 00 коп.; судовий збір 2021 грн. 25 коп. та інші витрати, пов`язані з розглядом справи 13 000 грн. 00 коп. 00 коп.

Позов обгрунтовано обставинами та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 11.01.2021 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, позивачу на праві власності належить автомобіль «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також судом встановлено, що 15.05.2020 р. приблизно о 08 год. 38 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «BMW 320D» д.н. НОМЕР_1 по просп. А. Палладіна в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda 6» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який від удару відкинуло в автомобіль «Renault Logan» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/13923/20 від 04.09.2020 р. ОСОБА_2 було визнано винним в ДТП. Постанова набрала законної сили та сторонами не оскаржувалась.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті вказаної ДТП транспортному засобу «Mazda 6» д.н. НОМЕР_2 , були завдані механічні пошкодження, а його власнику майнова шкода.

Відповідно до звіту про оцінку КТЗ № 02-31/05 від 31 травня 2020 року, дійсна ринкова вартість автомобіля «Mazda 6» д.н. НОМЕР_2 складає 357 698 грн. 76 коп., а вартість відновлюваного ремонту складає 841 768 грн. 80 коп.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8045/2020/2075/87, вартість автомобіля «Mazda 6» д.н. НОМЕР_2 в пошкодженому стані складає 60 000 грн. 00 коп.

16.07.2020 р. Страхова компанія «Граве Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн.00 коп.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цівільно правової відповідал ності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки Страхова компанія покриває лише частково матеріальний збиток, то різницю між дійсним розміром збитку та сумою страхового відшкодування відповідно до ст.1194 ЦК України повинен сплатити завдавач шкоди - ОСОБА_2 , а саме 167 698 грн. 76 коп.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як вказано у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено статтею 1194 ЦК України. Згідно з її положеннями особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що страхове відшкодування є недостатнім для повного відшкодування завданої позивачу шкоди, суд вважає, що з ОСОБА_2 , як з винної у ДТП особи, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивачки, підлягає стягненню на користь позивача 167 698 грн. 76 коп.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приписи ст. 625 ЦК України застосовуються у деліктних зобов`язаннях щодо відшкодування шкоди, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного суду України по справі № 686/21962/15-ц прийнятою 16.05.2018 р., постановою Верховного суду України по справі № 456/3525/15 прийнятою 13.02.2019 р., постановою Верховного суду України по справі № 758/9445/16-ц прийнятою 11.02.2019 р.

Враховуючи наведене, Відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 3% річних, що становить 1902 грн. 11 коп. - 3% річних та 1 грн. інфляційні збитки.

Щодо відшкодування вимог моральної шкоди, то частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

При оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілим особам внаслідок ДТП, суд повинен належним чином оцінювати ступінь їх немайнових витрат.

В тексті позовної заяви не зазначено, у чому полягає моральна шкода позивача, які саме страждання він переніс, яким чином погіршилися його здібності або він був позбавлений можливості їх реалізації, яким чином ним враховані вимоги розумності та справедливості. Позивачем не наведено розрахунку розміру моральної шкоди.

На підставі викладеного позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору - 2021 грн. 01 коп, документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу -10 000,00 грн. та витрати на проведення оцінки вартості матеріальної шкоди - 2500,00 грн.

Керуючись ст. 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ) відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 167 698 грн. 76 коп. 3% річних в розмірі 1902 грн. 11 коп., інфляційні збитки в розмірі 1 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 500 грн. 00 коп., судові витрати в сумі 2021 грн. 01 коп., витрати на професійну правничу допомогу 10000 грн., а всього 184122 (сто вісімдесят чотири тисячи сто двадцять дві) грн. 88 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сенько М.Ф.