Номер провадження 2/754/2898/21
Справа №754/1099/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання Куценко Ю.В.

за участі:

представника позивача адвоката Гудзера Т.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я -

ВСТАНОВИВ:

25.01.21 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`ю.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.08.2018 р. порушивши правила дорожнього руху, здійснив наїзд на позивача, який переходив дорогу по пішохідному переходу, що підтверджується ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2018 року про закриття кримінального провадження. Врезультаті дорожньо - транспортної пригоди позивач отримав закриту травму правої гомілки у вигляді уламкового перелому латеральної кісточки та заднього краю великогомілкової кістки, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. У зв`язку із викладеним органом досудового розслідування було розпочате кримінальне провадження № 0007254 від 20.08.2018 р. за ознаками вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується ухвалою про закриття кримінального провадження.

17.11.2018 р. сторони прийшли згоди про примирення, яке мало відбутися шляхом відшкодування відповідачем позивачу ушкодження здоров`я, заподіяного внаслідок ДТП у розмірі 45 000,00. Відповідач на виконання умов примирення 17.11.2018 р. сплатив позивачу 5 000,00 грн, що підтверджується розпискою позивача про отримання коштів. Інші 40 000,00 грн. відповідач зобов`язався сплатити до квітня 2020 року шляхом сплати щомісячних платежів у сумі 2 500,00 грн., про що склав відповідну розписку.

Проте, відповідач станом на час подачі позову не відшкодував шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 наявна, яка полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи, що ушкодженням здоров`я трапилося внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - під час ДТП, який належав на відповідній правовій підставі ОСОБА_1 , не залежно від вини він зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 40 000,00 грн., як відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, а також витрати понесених ним на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2021 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині виплати 40 000,00 грн. на відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням визнає, щодо сплати витрат на правову допомогу не згоден.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19.08.2018 р. порушивши правила дорожнього руху, здійснив наїзд на позивача, який переходив дорогу по пішохідному переходу, що підтверджується ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2018 року про закриття кримінального провадження. Врезультаті дорожньо - транспортної пригоди позивач отримав закриту травму правої гомілки у вигляді уламкового перелому латеральної кісточки та заднього краю великогомілкової кістки, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

17.11.2018 р. сторони прийшли згоди про примирення, яке мало відбутися шляхом відшкодування відповідачем позивачу ушкодження здоров`я, заподіяного внаслідок ДТП у розмірі 45 000,00. Відповідач на виконання умов примирення 17.11.2018 р. сплатив позивачу 5 000,00 грн, що підтверджується розпискою позивача про отримання коштів. Інші 40 000,00 грн. відповідач зобов`язався сплатити до квітня 2020 року шляхом сплати щомісячних платежів у сумі 2 500,00 грн., про що склав відповідну розписку.

Згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Пунктом 1 статті 1187 ЦК України визначено поняття джерела підвищеної небезпеки, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів, та обладнання ...тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання, якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`ю.

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що під час розгляду справи за даним позовом позивач уклав з адвокатом Гудзера Т.С. договір про надання правової допомоги від 18.01.2021 року, відповідно до умов якого адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта та вести від його імені справи в судах усіх інстанцій.

Представником позивача адвокатом Гудзера Т.С. до суду подано докази щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. , 1187, 1195 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 133, 137, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України , ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 40000,00 грн. на відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровя.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000,00 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 12.11.2021 року.

Суддя: Н.Г. Таран