Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6529/21 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 274/6529/21 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Велидчука Олександра Івановича, головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Яременко Валентини Михайлівни, ОСОБА_2 , треті особи - Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ОСОБА_3 , про визнання недійсними та скасування постанов та акту

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Корбута В.В. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом та просила:

- визнати недійсними та скасувати постанову та акт головного державного виконавця Бердичівського ВДВС Яременко В.М. від 15.09.2021 року у виконавчому провадженні № 41078727 про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 0603/7357/12 виданим Бердичівським міськрайонним судом 13.11.2013 року 1/4 магазину «Ельдорадо», літ.1 загальною площею 557,5 м.кв., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 41078727 від 30.09.2021 року прийняту заступником начальника Бердичівського ВДВС Велідчуком О.І.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто, посилаючись на положення п.2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали суду, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку ОСОБА_1 , суд невірно трактує наявність основної та похідної вимоги, що суперечить положенням ст. 188 ЦПК України. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що розгляд позовної заяви в порядку, передбаченому різними розділами ЦПК України є різним судочинством.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позові ОСОБА_1 об`єднано вимоги, порядок розгляду яких є різним, розгляд таких вимог у порядку позовного провадження нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 188 Цивільного процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із позовом до заступника начальника Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Велидчука Олександра Івановича, головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Яременко Валентини Михайлівни, ОСОБА_2 , треті особи - Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ОСОБА_3 та просила:

- визнати недійсними та скасувати постанову та акт головного державного виконавця Бердичівського ВДВС Яременко В.М. від 15.09.2021 року у виконавчому провадженні № 41078727 про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 0603/7357/12 виданому Бердичівським міськрайонним судом 13.11.2013 року 1/4 магазину «Ельдорадо», літ.1 загальною площею 557,5 м.кв., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 41078727 від 30.09.2021 року прийняту заступником начальника Бердичівського ВДВС Велідчуком О.І.

Надаючи оцінку позовній вимозі про визнання недійсними та скасування постанови та акта державного виконавця у виконавчому провадженні № 4107872 про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 0603/7357/12, виданому Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 13.11.2013, 1/4 частки магазину "Ельдорадо", літ. 1, загальною площею 557, 4 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , суд першої інстанції вважав, що вона має вирішуватись у позовному порядку, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Такий висновок є правильним.

Так, враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 Цивільного кодексу України .

Разом з тим Закон № 1404-VIII допускає, що реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на електронних торгах, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (стаття 61 Закону № 1404-VIII).

Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 61 Закону № 1404-VIII). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на електронних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев`ята статті 61 Закону № 1404-VIII).

Ураховуючи, що право власності на нерухоме майно оформлено на стягувача, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) та у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16.

Зважаючи на те, що предметом розгляду справи за позовом ОСОБА_1 є дії та рішення державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову.

Проте, дійшовши правильного висновку щодо порядку розгляду цієї позовної вимоги суд, суд помилково повернув позовну заяву ОСОБА_1 в цій частині, чим порушив право останньої на судовий захист.

Надаючи оцінку позовній вимозі про визнання недійсною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 41078727 від 30.09.2021 року прийнятої заступником начальника Бердичіського ВДВС Велідчуком О.І., суд першої інстанції правильно зазначив, що вказана вимога у позовному порядку розгляду не підлягає, оскільки для неї встановлено інший порядок розгляду, а саме у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, що випливає зі змісту статті 447 Цивільного процесуального кодексу України: сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, так як зазначені ОСОБА_1 обставини в частині оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 4107872 від 30.09.2021 є підставою для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, дійшовши правильних висновків щодо характеру спору та правової природи заявлених ОСОБА_1 вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачеві в повному обсязі. Вказані висновки апеляційного суду не суперечать роз`ясненням, що викладені в постанові Верховного Суду від 28.10.2020 по справі 753/13011/14.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню в частині повернення позову про визнання недійсними та скасування постанови та акта головного державного виконавця Бердичівського ВДВС Яременко В.М. від 15.09.2021 року у виконавчому провадженні № 41078727 про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 0603/7357/12, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року в частині повернення позову про визнання недійсними та скасування постанови та акта головного державного виконавця Бердичівського ВДВС Яременко В.М. від 15.09.2021 у виконавчому провадженні № 41078727 про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 0603/7357/12, виданому Бердичівським міськрайонним судом 13.11.2013 1/4 магазину «Ельдорадо», літ.1 загальною площею 557,5 м.кв., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 скасувати, а справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді