Справа № 2/593/36/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2021 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

В складі:

головуючого судді Музики Я.М.

при секретарі Лещук Л.Б.

з участю позивачки ОСОБА_1

та її представника адвоката Цимбалюка О.Є.

відповідача ОСОБА_2

та його представника адвоката Горського О.І.

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Шопи Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 з участю третіх осіб на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділу освіти молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області, Профспілкового комітету Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 з участю третіх осіб на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділу освіти молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області, Профспілкового комітету Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3та уточнивши позовні вимоги просить визнати недостовірною і такою, що дискримінує та порушує її права на повагу до її гідності, честі та недоторканності ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 03.06.2020р. на зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу і викладену у письмовому проханні: «Вважаємо, що ОСОБА_1 не зможе виконувати покладені на неї обов`язки класного керівника та не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів»; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію відносно неї шляхом надання їй у письмовому вигляді наступного тексту спростування: «03.06.2020 року на спільній зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу, а також у письмовому проханні до дирекції школи мною, ОСОБА_2 , викладені недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, що вона не зможе виконувати покладені на неї обов`язки класного керівника та не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів. Не заперечую проти того, щоб призначити класним керівником 5-А класу саме ОСОБА_1 »; зобов`язати ОСОБА_2 на основі даного тексту спростування ініціювати відкликання прохання батьків до дирекції Бережанської ЗОШ І-ІІI ст.№3 від 03.06.2020р. та озвучити цей текст на найближчих зборах батьків 5-А класу, які відбудуться після винесення судом рішення в даній справі; скасувати п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр «Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік», згідно якого встановлено тижневе навантаження ОСОБА_1 18 годин та зобов`язати директора Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3, видати Наказ, яким встановити ОСОБА_1 педагогічне навантаження на 2020-2021 роки в розмірі не менше 20-ти годин на тиждень та прийняти наказ про призначення її класним керівником 5-А класу, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позову зазначила, що з 01.09.1984 року вона працює у Бережанській ЗОШ І - III ступенів №3, а з 01.09.1992 року переведена на посаду вчителя математики з повним тижневим навантаженням. 28.05.2020 року при попередньому розподілі тижневого педагогічного навантаження на 2020 2021 навчальний рік її було повідомлено під власноручний підпис про заплановані години математики, а саме 20 год. навантаження та класне керівництво в майбутньому 5-А класі. Однак 03.06.2020 року на спільній зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу, одним із батьків ОСОБА_2 викладені недостовірні відомості, а саме те, що вона не зможе виконувати покладені на неї обов`язки класного керівника та не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів. 25.08.2020 року директором школи ОСОБА_3 наказом про затвердження тижневого навантаження на 2020 -2021 н.р., в неї (позивачки) 2 год. тижневого навантаження та класне керівництво забрано, без її згоди. З метою врегулювання цієї ситуації вона звернулася до Відділу освіти, молоді та спорту Бережанської міської ради. У відповідь на її звернення начальник Відділу освіти, молоді та спорту Бережанської міської ради, рекомендував директору Бережанської ЗОШ І - III ступенів вжити заходів щодо перегляду її (позивачки) тижневого навантаження. Проте директор з цього приводу жодних дій не вчинив.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та наполягає на задоволенні позовних вимог. Дала суду пояснення аналогічні поясненням, що зазначені нею в позовній заяві. А також нею було подано відповідь на відзив в якому вона зазначила, що відповідач ОСОБА_2 та інші батьки своїми діями поставили під сумнів її диплом, освіту та 36 років її трудової діяльності.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Цимбалюк О.Є. позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявленого позову не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Крім цього, ним було надано письмовий відзив на позовну заяву із змісту якого вбачається, що він дійсно здійснював оголошення позиції батьків 5-А класу щодо не призначення класним керівником ОСОБА_1 03.06.2020 року під час спільної зустрічі. Однак у своїй заяві батьки не мали наміру принизити честь чи гідність та ділову репутацію педагогічного працівника - ОСОБА_1 . Батьки з метою захисту інтересів та прав дітей - учнів 5-А класу звернулися із колективною заявою, в якій висловили свою позицію щодо не призначення класного керівника, проте не заперечували щодо викладання нею предмету алгебра в цьому ж класі, оскільки не ставлять під сумнів її професіоналізм. Проте при обміні інформацією з батьками інших класів, їм стало відомо про факти емоційної неврівноваженості педагога ОСОБА_1 , а тому вони вирішили викласти свою позицію письмово і звернутися до дирекції школи, донести загальну позицію, шляхом зачитання звернення на батьківських зборах батьки доручили йому, що ним і було зроблено.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Горський О.І. заявленого позову не визнав та просить суд відмовити в його задоволенні, за безпідставністю позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача Бережанської ЗОШ І - III ст. №3 директор Гринкевич В.М. заявленого позову не визнав та просить відмовити у його задоволенні. Крім цього, стороною відповідача було подано письмове заперечення в якому зазначено, що адміністрацією школи при прийнятті рішення про затвердження класних керівників та при розподілі тижневого навантаження педагогічних працівників школи не було допущено порушення істотних умов праці позивачки. Дії як директора школи відповідали вимогам чинного законодавства. Позивачці було запропоновано педагогічне «Вантаження 20 годин на тиждень, однак від збільшеного навантаження вона відмовилась, про що було укладено відповідний Акт. Таким чином, п.16 наказу директора Бережанської ЗОШ І-III -ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр, яким було встановлено педагогічне навантаження позивачки на 2020-2021 навчальний рік, відповідає вимогам спеціального закону. Зі сторони адміністрації школи не було допущено істотних умов праці, оскільки її посада, місце роботи, режим роботи, система та розміри оплати праці по тарифній ставці не змінювались, до іншої роботи, не передбаченої колективним договором на 2020-2021 навчальний рік вона не залучалась. Одночасно посилання позивачки на зміну розміру заробітної плати, як на порушення істотних умов праці, не заслуговують на увагу, оскільки такі зміни відбулись внаслідок відмови позивачки від запропонованого збільшення педагогічного завантаження та не залучення її до класного керівництва, що передбачає відповідні доплати, а тому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

В судове засідання представник третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ освіти молоді і спорту Бережанської міської ради не з`явився, на адресу суду в.о. начальника Відділу освіти молоді і спорту Бережанської міської ради Швець О. подано письмову заяву про слухання справи в їх відсутності. Крім цього в заяві зазначено, що до повноважень Відділу освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради не входить представництво інтересів працівників Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3, а тому Відділ освіти не є стороною конфлікту у даній справі.

В судовому засіданні представник третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Профспілкового комітету Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 Шопа Б.І. просить позов ОСОБА_1 задоволити, оскільки він вважає, що було порушено права члена профспілкового комітету вчителя математики ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що він є батьком випускника 11 класу, класною керівничкою його сина була ОСОБА_1 . Він знає її як досвідченого педагога. Про конфлікт йому стало відомо зі слів його братової, однак, що саме трапилось йому не відомо.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , яка є головою профспілки суду пояснила, що до неї звернулась позивачка та повідомила, що їй на майбутнє потрібна більша пенсія, а тому їй потрібно щоб дали керівництво цього року, однак їй повідомив директор, що батьками була написана заява.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яка є мамою учениці 5-А класу суду пояснила, що зі слів її дитини їй відомо, що позивачка дозволяє собі кричати на дітей через, що діти її бояться. Конкретно до її дитини позивачка ОСОБА_1 не сварилась. Доповнила, що дану заяву вона підписувала добровільно, однак ображати вчительку ніхто не хотів.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що дитина плаче, вчителька кричить.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що заява усіма батьками була підписана добровільно і таким чином вони висловили свою думку стосовно даної ситуації, батьки не мали наміру принизити, честь чи гідність та ділову репутацію педагогічного працівника ОСОБА_1 ображати її ніхто не хотів, теперішній класний керівник підходить їм та дітям.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є батьками дітей 5-А класу дали суду пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , яка є мамою одного із учнів суду пояснила, що в неї не має ні претензій ні зауважень щодо ОСОБА_1 , однак на даний час теперішній класний керівник їх влаштовує.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснила, що вона не була присутньою на зборах батьків і не підписувала звернення батьків могла би бути і ОСОБА_1 , але якщо вже призначили іншу то не потрібно здійснювати заміну.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснила, що вона підписувала звернення батьків в якому вона висловила свою думку, на даний час їй підходить той класний керівник що є.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 суду пояснила, що вона була присутня на зборах та підписувала звернення батьків, претензій до ОСОБА_1 не має, її ніхто ображати не хотів, їм підходить той класний керівник який є тепер.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 дали суду пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_16 .

Суд взявши до уваги пояснення учасників справи та покази свідків, розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, ст. 270 ЦК України, фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі.

Також, статтею 32 Конституції України проголошено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування здійснюється, зазвичай, у такий самий спосіб, у який була поширена неправдива інформація, з урахуванням того, що спростування повинно бути ефективним, тобто охопити максимальну кількість реципієнтів, що сприйняли попереднє поширення інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності, честі та недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з 01.09.1984 року позивачка ОСОБА_1 працює у Бережанській ЗОШ І - III ступенів №3, а з 01.09.1992 року переведена на посаду вчителя математики з повним тижневим навантаженням.

28.05.2020 року при попередньому розподілі тижневого педагогічного навантаження на 2020 2021 навчальний рік позивачці було повідомлено під власноручний підпис про заплановані години математики, а саме 20 год. навантаження та класне керівництво в майбутньому 5-А класі.

03.06.2020 року на спільній зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу, одним із батьків ОСОБА_2 оголошено колективну заяву, в якій батьки висловили свою спільну позицію щодо не призначення класного керівника ОСОБА_1 , не заперечуючи при цьому щодо викладання нею предмету алгебра в цьому ж класі, оскільки при обміні інформацією з батьками інших класів, їм стало відомо про факти емоційної неврівноваженості педагога ОСОБА_1 .

Позивачка стверджує, що 25.08.2020 року директором школи ОСОБА_3 наказом про затвердження тижневого навантаження на 2020-2021 н.р., в неї 2 год. тижневого навантаження та класне керівництво забрано, без її згоди.

ОСОБА_1 вказує на те, що адміністрацією школи при прийнятті рішення про затвердження класних керівників та при розподілі тижневого навантаження педагогічних працівників школи було порушено істотні умови її праці.

Відповідач ОСОБА_2 заявленого позову не визнає та стверджує, що у своїй заяві батьки не мали наміру принизити честь чи гідність та ділову репутацію педагогічного працівника - ОСОБА_1 , батьками була висловлена лише позиція щодо не призначення класного керівника.

Відповідач Бережанська ЗОШ І - III ступенів №3 заявленого позову не визнає та стверджує, щодії директора школи відповідали вимогам чинного законодавства. Позивачці було запропоновано педагогічне нантаження 20 годин на тиждень, однак від збільшеного навантаження вона відмовилась, про що було укладено відповідний Акт. Таким чином, п.16 наказу директора Бережанської ЗОШ І III ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр, яким було встановлено педагогічне навантаження позивачки на 2020-2021 навчальний рік, відповідає вимогам спеціального закону.

Отже в судовому засіданні встановлено, щозі сторони адміністрації школи не було допущено зміни істотних умов праці оскільки її посада, місце роботи, режим роботи, система та розміри оплати праці по тарифній ставці не змінювались, до іншої роботи, не передбаченої колективним договором на 2020-2021 навчальний рік вона не залучалась.

03.06.2020 року адміністрацією Бережанської загальноосвітньої школи І -III ступенів №3 за вх. №11/01-22 отримано колективну заяву від батьків учнів 5-А класу із проханням призначити класним керівником 5- А класу іншого педагога в найкоротший термін

Дана заява була підписана батьками учнів 5 -А класу, проте відповідачем визначено тільки - ОСОБА_2 . Так дійсно саме він здійснював оголошення спільної позиції батьків 5- А класу щодо не призначення класним керівником ОСОБА_1 03.06.2020 року під час спільної зустрічі. У своїй заяві батьки не мали наміру принизити, честь чи гідність та ділову репутацію педагогічного працівника - ОСОБА_1 . Батьки з метою захисту інтересів та прав дітей - учнів 5- А класу звернулися із колективною заявою, в якій висловили свою позицію щодо не призначення класного керівника, проте не заперечували щодо викладання нею предмету «алгебра» в цьому ж класі, оскільки не ставлять під сумнів її професіоналізм.

З вище наведеного вбачається , що ні ОСОБА_2 , ні будь хто із батьків не ставив під сумнів професійні якості громадянки ОСОБА_1 як педагога.

Відповідно в п. 2.2 Положення про класного керівника навчального закладу системи загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №434 06.09.2000, передбачено, що обов`язки класного керівника покладаються директором навчального закладу на педагогічного працівника за його згодою і не можуть бути припинені до закінчення навчального року. У виняткових випадках з метою дотримання прав та інтересів учнів (вихованців) та їхніх батьків зміна класного керівника може бути здійснена протягом навчального року.

У відповідності до 1.4. зазначеного вище положення класний керівник здійснює свою діяльність відповідно до основних завдань загальної середньої освіти, спрямованих на: виховання громадянина України; формування особистості учня (вихованця), його наукового світогляду, розвитку його здібностей і обдаровань; виконання вимог Державного стандарту загальної середньої освіти та професійно-технічної освіти, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2000 N 1717 "Про перехід загальноосвітніх навчальних закладів на новий зміст, структуру і 12-річний термін навчання" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1135 «Про затвердження Державного стандарту професійно-технічної освіти", підготовку учнів (вихованців) до подальшої освіти і трудової діяльності; виховання в учнів (вихованців) поваги до Конституції України (державних символів України, почуття власної гідності, свідомого ставлення до обов`язків, прав і свобод людини і громадянина, відповідальності перед законом за свої дії; реалізацію права учнів (вихованців) на вільне формування політичних і світоглядних переконань; виховання шанобливого ставлення до родини, поваги до народних традицій і звичаїв, державної та рідної мови, національних цінностей українського народу та інших народів і націй; виховання свідомого ставлення до свого здоров`я та здоров`я інших громадян як найвищої соціальної цінності, формування засад здорового способу життя, збереження і зміцнення фізичного та психічного здоров`я учнів (вихованців); формування екологічної культури особистості, набуття знань і досвіду розв`язання екологічних проблем, залучення до практичної природоохоронної роботи.

Під час емоційної розмови 03.06.2020 року, позивач неодноразово переходила на емоції та зазначила в присутності батьків та адміністрації школи про наявні в неї конфліктів з учнями, що призводить до підвищеної емоційності з її сторони.

Саме факти не педагогічної поведінки, про які позивач самостійно зазначив на спільному зібранні 03.06.2020року, які мали місце в інших класах, стали основою для написання колективного звернення від батьків.

Батьки учнів 5- А класу не бажають, щоб підвищена емоційність вчителя відображалась на їхніх дітях, з якими вона повинна проводити більше часу, як класний керівник та формувати спільно з батьками їхній світогляд. Більше того, бояться за здоров`я своїх дітей у випадках коли такий конфлікт у класного керівника виникне із одним із їхніх дітей. Крім того, виявили бажання, щоб один класний керівник вів їхній клас з 5 по випускні класи.

Питання емоційності та непедагогічної поведінки позивача не одноразово було предметом обговорення у школі, зокрема в 2014році вчителька математики ОСОБА_19 подала скаргу адміністрації школи щодо конфлікту , який мав місце між нею та позивачем в учительській. І ці факти далеко не поодинокі. Зокрема, відповідач як батько учня 7- А класу, в якому позивачем здійснюється викладання алгебри та геометрії, при дистанційному навчанні у травні 2020 року в умовах карантину, при проведенні уроку був свідком підвищеної емоційності зі сторони педагога ОСОБА_1 . Про факт його присутності при проведенні уроку вчитель не знав і відповідно допускав зі своєї сторони в сторону учнів не педагогічну поведінку, яку він вважає не прийнятною по відношенню до дітей.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ч.2 ст.54 ЗУ «Про освіту» педагогічні, науково- педагогічні та наукові працівники зобов`язані: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання; сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; дотримуватися академічної доброчесності та забезпечувати її дотримання здобувачами освіти в освітньому процесі та науковій діяльності; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у здобувачів освіти повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України та навколишнього природного середовища формувати у здобувачів освіти прагнення до взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки.

Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із ч.1 ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності з ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу ст.34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і існовоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це траво включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, іомеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної Гезпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони г.орядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до положень ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь- яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до ч.І ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 38 Конституції України.

Як зазначено у роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної психологічної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Як випливає із змісту ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009 р. за №1: при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином, згідно з наведеними положеннями норм чинного законодавства позивач

повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено саме його особисті немайнові права. Суб`єктивна думка про характер цих відомостей впевненість у тому, що вони відповідають дійсності виключає відповідальність за їх поширення.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про Інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, ілегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання ювностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (ч.2).

У відповідності до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України тід 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист єдності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та і зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В силу ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності, дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Крім того, позивачем до відповідача -Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 заявлено позовну вимогу скасувати п.16 наказу директора Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр та зобов`язати видати наказ, яким встановити позивачці педагогічне навантаження на 2020-2021 роки в розмірі не менше 20-ти годин на тиждень та прийняти наказ про призначення її класним керівником 5-А класу.

Такі позовні вимоги є не законними та безпідставними з огляду на наступне.

У позовній заяві та у відповіді на відзив позивачка вказує на те, що адміністрацією школи при прийнятті рішення про затвердження класних керівників та при розподілі тижневого навантаження педагогічних працівників школи було допущено порушення її прав, зокрема порушено істотні умови її праці.

Так, у відповідності до ст. 32 КЗпП України під істотними умовами праці розуміються системи та розміри оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад.

Позивачка, з наказом №289-к від 22 серпня 1992 року, переведена на посаду вчителя математики з повним тижневим навантаженням, що нею не оскаржується.

Так, у відповідності до п.1 ч.3 ст. 24 ЗУ«Про повну загальну середню освіту» педагогічна діяльність вчителя включає діяльність у межах його педагогічного навантаження, норма якого на одну тарифну ставку становить 18 навчальних годин на тиждень.

Тобто у відповідності до норми спеціального закону встановлено мінімальну межу навантаження педагогічного працівника. Позивачці по справі було запропоновано педагогічне навантаження 20 годин на тиждень, однак від збільшеного навантаження вона відмовилась, про що було складено відповідний Акт. Таким чином, п.16 наказу директора Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр, яким було встановлено педагогічне навантаження позивачки на 2020-2021 навчальний рік, відповідає вимогам спеціального закону.

Окрім цього, зі сторони адміністрації школи не було допущено порушення істотних умов праці позивачки, оскільки її посада, місце роботи, режим роботи, система та розміри оплати праці по тарифній ставці не змінювались, до іншої роботи, не передбаченої колективним договором, на 2020-2021 навчальний рік вона не залучалась. Одночасно посилання позивачки на зміну розміру заробітної плати, як на порушення істотних умов праці, не заслуговують на увагу, оскільки такі зміни відбулись внаслідок відмови позивачки від запропонованого збільшення педагогічного навантаження та не залучення її до класного керівництва, що передбачає відповідні доплати.

Отже, з огляду на наведені обставини, у даному випадку відсутні законні підстави до скасування п.16 наказу директора Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр.

Щодо позовних вимог позивачки про зобов`язання видати наказ про призначення її класним керівником 5-А класу, то така позовна вимога не підлягає до задоволення з огляду на вище згадані обставини.

03.06.2020 року до директора школи підійшло декілька батьків дітей, що були зараховані до 5-А класу Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3. При спілкуванні вони повідомили про те, що не бажають, щоб позивачка ОСОБА_1 була призначена класним керівником 5-А класу, де будуть навчатись їхні діти. Після цього за участю заступників директора школи, самої позивачки та батьків учнів школи було проведено обговорення даного питання. Батьки учнів просили вирішити питання про призначення іншого класного керівника 5-А класу та висловлювали свої думки щодо порушеного питання. Під час такого обговорення жодна із сторін не принижували честь, гідність та ділову репутацію будь - кого із присутніх. Після цього батьками було подано колективне звернення щодо даного питання, що було оформлено письмовою заявою із підписами присутніх батьків, яке було оголошене ОСОБА_2 . Таке звернення, відповідало чинному законодавству і є правом батьків на вільне волевиявлення та участь у навчальному процесі. Після цього із залученням педагогічного колективу школи було обговорено питання класного керівництва 5-А класу із врахуванням такої заяви. До цього часу, дирекцією школи не приймалось рішення про класне керівництво, тому таке питання було відкритим. Окрім цього, на адресу школи від батьків учнів 5-А класу, що не були присутні при обговоренні питання про призначення класного керівника, не надходило звернень із проханнями про призначення класного керівника, зокрема позивачки. Отже, за таких обставин дирекцією школи було прийнято рішення про призначення класним керівником 5-А класу ОСОБА_20 , яка надала на це свою згоду.

У відповідності до «Положення про класного керівника навчального закладу» затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 06.09.2000 N 434, класний керівник - це педагогічний працівник, який здійснює педагогічну діяльність із колективом учнів класу, навчальної групи професійно-технічного навчального закладу, окремими учнями, їх батьками, організацію і проведення позаурочної та культурно-масової роботи, сприяє взаємодії учасників навчально-виховного процесу в створенні належних умов для виконання завдань навчання і виховання, самореалізації та розвитку учнів (вихованців), їх соціального захисту, тобто не є окремою посадою в навчальному закладі, робота на якій зплачується окремим окладом, а є організатором учнівського колективу.

У відповідності до п. 2.2 Положення обов`язки класного керівника покладаються

директором навчального закладу на педагогічного працівника або на досвідченого майстра виробничого навчання, за його згодою, і не можуть бути припинені до закінчення навчального року.

Таким чином, вважаю, що дії директора школи щодо призначення класного керівника відповідали вимогам чинного законодавства. Окрім цього, у відповідності до чинного законодавства, що регулює подібні правовідносини, немає жодних норм, які б зобов`язували директора навчального закладу покладати обов`язки класного керівника на конкретного педагога, який у попередньому навчальному році виконував такі обов`язки в тому чи іншому класі. Тому позовна вимога про зобов`язання призначити позивачку класним керівником 5-А класу є такою, що не відповідає вимогам закону.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 з участю третіх осіб на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділу освіти молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області, Профспілкового комітету Бережанської ЗОШ І - III ступенів №3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М. Музика