Справа №705/3701/21
2-з/705/95/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши заяву адвоката Ярмака Сергія Степановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Текуча» про витребування земельної ділянки та передачі її власнику,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Текуча» про витребування земельної ділянки та передачі її власнику.

26 листопада 2021 року адвокат Ярмак С.С. звернувся до суду із заявою, поданою в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, в якій просив: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Текуча» проведення будь-яких сільськогосподарських робіт та посів на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8204 га, яка знаходиться в межах Текучанської сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :03:000:0103, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

У заяві зазначено, що Уманським міськрайонним судом Черкаської області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Текуча» про витребування земельної ділянки та передачу її власнику. Як зазначено у позовній заяві, строк дії договору оренди земельної ділянки сплив 26.04.2021. Наслідком припинення договору є обов`язок орендаря передати земельну ділянку орендодавцю. Однак ТОВ «Агрофірма Текуча» земельну ділянку після припинення договору не повернули. Позивач не мав наміру продовжувати договір оренди, у зв`язку з чим направив орендарю лист-повідомлення від 21.01.2021 по необхідність повернення земельної ділянки після закінчення строку дії договору. Більш того, відповідач усвідомлюючи, що строк дії договору закінчується, за декілька тижнів засіяв земельну ділянку соняшником. ТОВ «Агрофірма Текуча», порушивши умови договору, не виконуючи обов`язки, покладені договором, Законом України «Про оренду землі» в частині повернення майна після припинення договору, порушує право власності позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю земельною ділянкою. Враховуючи зазначені підстави, а також поведінку представників відповідача, які ігнорують листи від позивача, зволікають з наданням правової позиції по справі та не надають передбачених судом процесуальних документів, а також ризик того, що відповідач може засіяти зазначену земельну ділянку озимими культурами восени, що у майбутньому ускладнить повернення земельної ділянки існують реальні ризики істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення особи, яка подала заяву.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглянувши заявлену вимогу щодо забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки вона не обґрунтована та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а правова оцінка діям відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що вимога про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки на даний час суддя не вбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11, 149-153, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Ярмака Сергія Степановича, поданої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.І. Єщенко