Справа № 2-1584/11
Провадження № 2/932/2276/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участі

представників позивача - Тейтеля О.В., ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків за договором, -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2009 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна ОСОБА_3 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків за договором.

В обгрунтування позову позивач, з урахуванням останньої уточненої позовної заяви від 13.09.2018 року, зазначає наступне. Його матір`ю ОСОБА_4 на підставі договору з Комерційним банком «Приватбанк» від 22.11.1993 року № був розміщений поточний депозитний вклад. На підставі пункту 1 вказаного договору ОСОБА_4 внесла 22.11.1993 року до каси відповідача депозитний вклад у розмірі 2500000,00 карбованців. У період з 1994 року по 1997 рік ОСОБА_4 було додатково внесено на депозитний рахунок грошові кошти у загальній сумі 1275,00 грн. 10.12.2000 року ОСОБА_4 загинула за трагічних обставин. Після смерті матері позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.05.2002 року, а пізніше, після виявлення навесні 2009 року в архіві матері договору від 22.11.1993 року, позивачу додатково видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2009 року. На підставі свідоцтв від 31.05.2002 року та від 12.05.2009 року позивач успадкував все майно, що належало його матері, у тому числі грошові кошти на депозитному рахунку відкритому у КБ «Приватбанк» відповідно до договору від 22.11.1993 року.

Підставами для стягнення з відповідача грошових сум вказаних у позовній заяві є допущені ним у період часу з 22.11.1993 року по 01.09.2018 року порушення умов договору та вимог законодавства України. Законодавством України, що діяло впродовж 1993-2000 років було визначено, що порядок нарахування відсотків за депозитними вкладами громадян визначається змістом договорів, укладених між банком та громадянином України. Однак всупереч вимогам закону КБ «Приватбанк» протягом періоду часу з моменту укладення договору від 22.11.1993 року до дня смерті вкладника невірно нараховував відсотки по депозитному вкладу внаслідок необгрунтованого застосування методу нарахування, який не відповідав умовам договору, неправомірно змінював в односторонньому порядку процентні ставки по депозитному вкладу, необгрунтовано зменшив суму депозитного вкладу шляхом безпідставного списання грошових коштів, незаконно не виплатив позивачу успадкований депозитний вклад у сумі 119273,68 грн.

Так, п.п. 3, 5 договору було визначено, що нарахування процентів за вкладом починається на наступний день після надходження грошових коштів до каси банку і проводиться із розрахунку 395 складних річних процентів. У випадку, якщо нараховані проценти не будуть витребувані, вони приєднуються до суми коштів на рахунку. На отриману таким чином суму проводиться подальше нарахування процентів у відповідності до умов договору.

Посилання у тексті Договору на будь-які внутрішні накази відповідача відсутні. Договором також не визначені будь-які спеціальні формули нарахування відсотків.

Також,, відповідач незаконно здійснював списання коштів з депозитного рахунку 12.03.1994 року, 08.07.1994 року, 05.09.1994 року, 23.01.1995 року, 26.02.1995 року, 05.07.1995 року, 22.12.1995 року, 22.07.1996 року.

Враховуючи вказані порушення позивач вважає, що відповідач незаконно не виплатив йому депозитний вклад у розмірі 119273,68 грн., який належав його матері на день її смерті та був успадкований на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2009 року. Натомість відповідач 16.06.2009 року виплатив позивачу лише 9468,06 грн.

Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2009 року ніким не оспорювалось та у судовому порядку недійсним не визнавалось, депозитний вклад позивач успадкував за законом. Твердження відповідача про те, що позивач успадкував депозитний вклад за заповідальним розпорядженням є необгрунтованим.

При цьому відповідач неправомірно розірвав в односторонньому порядку депозитний договір у травні 2006 року.

Оскільки зобов`язання КБ «Приватбанк» нараховувати та виплачувати спадкоємцю проценти на депозитний вклад не припинилось внаслідок смерті вкладника, позивач має право стягнути з відповідача грошові кошти, які були незаконно не виплачені у розмірі 12514249,95 грн., а саме: коштів у сумі 119273,68 грн., які повинні були знаходитись на депозитному рахунку на день смерті ОСОБА_4 , коштів у сумі 12394976,27 грн., які накопичились на депозитному рахунку після смерті ОСОБА_4 .

Обгрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача збитків від інфляції та трьох відсотків річних підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, яку висловлено у постанові від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс13.

Враховуючи викладене позивач просить також стягнути з відповідача за період з 17.06.2009 року по 31.12.2009 року збитки від інфляції у розмірі 42531,73 грн. та три відсотки у розмірі 20357,65 грн.

Відповідачем неодноразово подавались до суду відзиви на позовну заяву, у зв`язку зі зміною позовних вимог. У останній редакції відзиву відповідач зазначає наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що банк не був повідомлений. У 2004 році у зв`язку зі зміною законодавства та переходом банку на сучасне програмне забезпечення, для покращення якості обслуговування та надання повного спектру прогресивних банківських послуг, банком проводилась інвентаризація депозитних вкладів, укладених до 2004 року. 12.10.2005 року банком на адресу ОСОБА_4 направлено листа, з повідомленням про вручення, про необхідність 31.10.2005 року о 16 год. 00 хв. звернутись до центрального відділення банку за адресою вул. Словацького, 14 к. 205 для переоформлення депозитного вкладу. Вказаним листом повідомлено, що до 15.11.2005 року всі депозитні договори переоформлюються на пільгових умовах та за депозитними договорами, укладеними до 2004 року, процентна ставка буде встановлена на рівні 3 % річних. Таким чином, банк повідомив вкладника про припинення договору депозитного вкладу. Даний лист з повідомленням не було вручено, оскільки до банку 19.11.2005 року повернулось зворотнє повідомлення про невручення листа, у зв`язку із закінченням терміну зберігання та з поміткою, що адресат продав квартиру.

У 2002 році відповідач отримав за заповідальними розпорядженнями суми за двома договорами депозитних вкладів, що укладала його мати у 2000 році.

Таким чином, підлягають застосуванню положення ст. 564 ЦК УРСР, а не норми ЦК України. Згідно ст. 564 ЦК УРСР , що була спеціальною нормою та визначала спадкоємство вкладів, передбачено, що порядок розпорядження на випадок смерті вкладника в державних ощадних касах і Державному банку СССР за спеціальними вказівками вкладників визначається статутами названих кредитних установ і виданими в установленому порядку правилами. Якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу. Вказана норма регулювала порядок спадкування вкладів і у комерційних банках України.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 24.06.1983 року № 4 «Про практику розгляду судами справ про спадкування» за змістом ст.564 ЦК ( 1540-06 ) і розд. IV Закону України "Про банки і банківську діяльність" ( 872-12 ) вклад в іншій кредитній установі, крім Ощадного банку України, на який спадкодавцем зроблено розпорядження на випадок смерті або складено заповіт, не входить до складу загального спадкового майна і переходить в порядку спадкування у власність особи, вказаної в розпорядженні або в заповіті. В разі смерті особи, на користь якої зроблено заповіт на вклад, до смерті спадкодавця, а також при відсутності таких розпоряджень спадкодавця, вклад включається у спадкове майно і спадкується на загальних підставах.

Таким чином, при наявності заповідального розпорядження щодо вкладу він не входить до спадкової маси, не застосовуються загальні норми ЦК УРСР, що регулюють спадкування.

При таким обставинах, висновки позивача про наявність універсального правонаступництва безпідставні, оскільки правонаступництво за вкладом при наявності заповідального розпорядження за ЦК УРСР є сингулярним.

Наказом відповідача від 30.11.2000 року № 1278 було затверджено «Руководство по депозитным процедурам физических лиц», яким у тому числі було визначено порядок роботи з заповідальними розпорядженням та видача вкладів після смерті вкладників (розділ 8). Керівництвом відповідача було передбачено, у разі смерті вкладника, нарахування процентів на момент смерті вкладника за час, що фактично сплив, з у рахуванням всіх індексацій. Подальше нарахування процентів не здійснюється. Надлишково нараховані проценти знімаються у доходи банку. Лише на розсуд керівника банку (філії), якщо строк дії договору сплив, проценти за вкладом можуть бути нараховані до моменту витребування вкладником.

Таким чином, банк за вказаним Керівництвом повинен був нараховувати відсотки за вкладом ОСОБА_4 лише по день її смерті. Рішення керівника банку (філії) щодо нарахування процентів за договором після дати смерті вкладника не приймалось.

Нарахування процентів за договором після смерті вкладника по травень 2006 року, мало місце помилково, виключно лише тому, що банку не було відомо про смерть вкладника. Про смерть ОСОБА_5 банку стало відомо лише у 2009 році, тому помилкове нарахування процентів на рахунок ОСОБА_5 після її смерті, не має правового значення та не свідчить про заміну кредитора у зобов`язанні.

У 2002 році позивач звертався до банку щодо видачі коштів за двома вкладами матері на підставі заповідальних розпоряджень, що не заперечується позивачем. Разом з цим, вклади за якими позивач отримав кошти у 2002 році, були укладені й обслуговувались в іншому відділенні, ніж спірний. За депозитниим процедурами обслуговування здійснювалось за місцем укладення договору, вказаним у договорі. Договір від 22.11.1993 року було укладено у центральному відділенні , у договорі вказана адреса АДРЕСА_1 . Облік договорів депозитних вкладів здійснювався у кожному відділенні окремо, у тому числі за електронним обліком у локальних програмних комплексах кожного відділення МО. Тому при видачі позивачу у 2002 році коштів за двома договорами були відсутні відомості щодо спірного договору та працівники цього відділення не могли знати про наявність договору від 22.11.1993 року у Центральному відділенні. До компетенції банку, згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність», нормативних актів НБУ, будь-яких інших нормативних актів, як станом на 2000-2002 роки, так й станом на час розгляду справи не входить розшук спадкового майна та повідомлення про нього спадкоємців. Банк має право повідомити про договір від 22.11.1993 року позивача лише у разі звернення ОСОБА_3 з заявою, чи наявні у банку договори, що укладені ОСОБА_4 , тоді банк здійснює перевірку по всім відділенням.

Щодо посилань позивача на неправомірне розірвання договору в односторонньому порядку зазначає, що ОСОБА_4 було направлено відповідне повідомлення. За положеннями ст. 537 ЦК України на яку посилається позивач та яка носить диспозитивний характер, у банку відсутній обов`язок виконання своїх зобов`язань шляхом перерахування грошей у депозит нотаріуса.

Щодо посилань позивача на застосування банком методу нарахування процентів, який не відповідає умовам договору зазначає таке. Згідно ст. 384 ЦК УРСР, громадяни можуть зберігати кошти в державних трудових касах та інших кредитних установах, розпоряджатися вкладами, одержувати доход у вигляді процентів або виграшів, проводити безготівкові розрахунки відповідно до статутів кредитних установ та виданих в установленому порядку правил. Порядок розпорядження вкладами, внесених в державні трудові ощадні каси та інші кредитні установи, визначається статутами і зазначеними у частині першій цієї статті правилами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про банки і банківську діяльність) (станом на дату укладення договору) комерційним банкам надавалось право самостійно встановлювати процентні ставки по своїх банківських операціях. На момент укладення договору у 1993 році нормативними актами України не було визначено поняття «простий процент» та «складний процент», так само, як й нормативними актами СРСР. Згідно з положенням про порядок нарахування процентів та порядку відображення їх по рахунках бухгалтерського обліку установах банків (лист Держбанку СРСР від 22.01.1991 року № 338), банки для нарахування по депозитних договорах процентів мали право розробляти власні таблиці (матриці коефіцієнтів відповідно до розмірів процентних ставок і методів розрахунку) обчислення процентів. Обов`язок кредитних установ доводити до вкладників вказані таблиці та формули розрахунків ні законодавством СРСР, ні законодавством України на той час не було передбачено.

Суми процентів нараховані ОСОБА_4 за договором за формулою банку, є аналогічними, що були нараховані з використанням формули НБУ у Інструкції № 418. Позивачем не враховано «Положення про порядок банківського обслуговування депозитних вкладів фізичних (приватних) осіб», яке затверджено наказом банку № 262 від 18.03.1999 року. Не прийнято до уваги аудиторський висновок, де вказана формула роздрібного бізнесу банку, що була чинною та застосовувалась при нарахуванні складних відсотків за депозитами у період з 22.11.1993 року по 22.11.1996 року та наказ банку № 2148 від 27.11.1996 року, яким теж було визначено формулу. Банк за умовами договору, внутрішніми документами банку, а у наступному це відповідало й нормативним документам НБУ використовував окрему формулу для визначення складних щоденних процентів, виходячи з річної процентної ставки, що не передбачала просту арифметичну залежність щоденної та річної процентних ставок, за п. 5 Договору. Крім цього, у висновку експертів від 13.04.2018 року зазначено, що метод нарахування відсотків за договором № від 22.11.1993 року, що застосовувався КБ «Приватбанк» відповідає внутрішнім Депозитним процедурам та наказам банку. Таким чином, позивач намагається застосувати власну формулу нарахування відсотків за спірним договором депозитного вкладу, яка суперечить не тільки нормативно-правовим актам, але й внутрішнім документам банку.

Щодо посилань позивача на неправомірну зміну банком процентних ставок зазначає, що пунктом 10 Договору передбачено, що при зміні кон`юнктури ринку грошових ресурсів Банк має право в односторонньому порядку змінювати процентну ставку по вкладу. Про зміну розміру нарахованих відсотків Банк повідомляє вкладників через засоби масової інформації.

Конкретні розміри процентних ставок, що застосовувались за договором з ОСОБА_4 , зазначені у наданому відповідачем протоколі нарахування процентів. За окремими позиціями банком також надані копії публікацій у пресі (газетах «Днепр вечерний» та «Наше місто») щодо змін процентних ставок та накази банку, що підтверджує правомірність таких змін. Сума нарахованих процентів, вказана у протоколі нарахування процентів, відповідає сумі нарахованих процентів, вказаних у протоколі нарахування процентів, відповідає сумі нарахованих процентів у виписці за рахунком. Відсутність деяких оголошень у ЗМІ та/або наказів банку про зміну відсоткових ставок не є підставою для застосування будь-яких процентних ставок на власний розсуд позивача, що призводить до неправомірного збагачення позивача.

Щодо посилання позивача на безпідставність списання банком грошових коштів з депозитного рахунку зазначає, що договір від 22.11.1993 року є дублікатом виданим 11.11.1996 року. Таким чином, дублікат договору було видано за життя ОСОБА_4 , й на той час вже було здійснено всі три операції по видачі вкладнику нарахованих процентів на загальну суму 1230,00 грн. При видачі дублікату банком перевіряється наявність зобов`язання та його умови, також за рахунком та вкладом. Таким чином ОСОБА_4 на момент видачі дублікату договору була повідомлена про стан рахунку, будь-які претензії щодо внесення, нарахованих та виданих сум за договором у неї були відсутні. Відповідачем правомірно, у строки встановлені Національним банком України були знищені первинні банківські документи про видачу коштів ОСОБА_4 , які містили її підписи та підписи касира. Таким чином, висновки позивача про неотримання ОСОБА_4 процентів та безпідставність списання коштів з рахунку не грунтуються на законі, доказах та є надуманими.

Заявлені вимоги про стягнення суми вкладу 117653,53 грн. станом на 22.11.2000 року та нарахованих відсотків у розмірі 1620,15 грн. не підлягають задоволенню, оскільки засновані на висновках експертизи від 13.04.2018 року, яка не відповідає діючому законодавству, є неповною, містить суперечності та не може вважатися належним доказом.

З тих же підстав не підлягає задоволенню вимога про стягнення 12514249,95 грн.

Що стосується вимог пор стягнення збитків від інфляції та трьох відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач зазначає, що для видачі вкладу у порядку спадкування повинно мати місце звернення спадкоємця. Отже, відсутнє порушення зобов`язання з позивачем, оскільки між банком та ОСОБА_3 відсутні договірні відносини за депозитним вкладом, а наявні відносини спадкування грошових кошті в на підставі заповідального розпорядження.

Також відповідач прохає про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Внаслідок самовідводу судді Кудрявцевої Т.О. від розгляду даної справи, її протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2021 року передано у провадження цього складу суду.

Ухвалою суду від 09.02.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, без проведення підготовчого судового засідання.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 22.11.1993 року уклала з КБ «Приватбанк», договір № поточного депозитного вкладу, на умовах якого вона передала готівкою, а банк через касу прийняв в депозит гроші в сумі 2 500 000 українських карбованців на строк в один рік під 395 % складних річних з умовою подальшої щорічної пролонгації (продовження) договору на рік на тих же умовах, якщо після закінчення строку дії договору жодна із сторін не побажає його розірвати, що підтверджується дублікатом договору виданого 11.11.1996 року (т. 1 а.с. 52).

Відповідно до Пункту 3 зазначеного договору сторони погодили, що нарахування відсотків по вкладу починається на наступний день після дня зарахування коштів в касу банку й проводиться з розрахунку 395 складних річних відсотків.

Згідно п. 5 Договору, нарахування відсотків на суму вкладу й поповнення проводиться по закінченню кожного місяця з моменту укладення договору. Вкладник має право зняти відсотки згідно таблиці: при знятті раз на місяць - 14,00 %; при знятті раз на 2 місяці - 30,00 %; при знятті раз на 3 місяці 49,00%; при знятті 1 раз в півріччя 122,00%; при знятті 1 раз на рік 395,00%. Якщо нараховані відсотки не будуть витребувані, вони приєднуються до суми коштів на рахунку. На отриману, таким чином, суму відбувається подальше нарахування відсотків відповідно до умов цього договору.

Пунктом 8 Договору передбачено, що сторони мають право розірвати цей договір, повідомивши про це іншу сторону за п`ять банківських днів. При розірванні договору з ініціативи банку вкладнику повертається сума вкладу разом з нарахованими відсотками відповідно до умов цього договору з урахуванням індексацій за фактичний строк користування вкладом.

Згідно п. 10 Договору, при зміні кон`юнктури ринку грошових ресурсів, банк має право в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку по вкладу. Про зміну розмірів відсотків, які підлягають нарахуванню, банк повідомляє вкладників через засоби масової інформації.

В договорі ОСОБА_4 склала заповідальне розпорядження, за яким у випадку її смерті розпоряджатися вкладом і нарахованими відсотками має син ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 за життя, відповідно до умов п. 2 цього договору, збільшила суму банківського вкладу (депозиту) з 01.04.1994 року до 01.12.1997 року на 57500000 українських карбованців та 700 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 35).

Позивач ОСОБА_3 , який є сином та єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 , успадкував все майно, що належало померлій матері.

У 2002 році ОСОБА_3 звернувся до КБ «Приватбанк» із свідоцтвом про смерть матері та отримав на підставі заповідальних розпоряджень депозитні вклади згідно з укладеними між ОСОБА_4 і комерційним банком «Приватбанк» договорами № від 01.11.2000 року та № від 28.11.2000 року (том 3, а.с. 68, 70).

У жовтні 2005 року відповідачем було направлено на адресу ОСОБА_4 , яка зазначена у Договорі, повідомлення про необхідність з`явитись у відділення для переоформлення депозитного договору.

З 03.05.2006 року КБ «Приватбанк» депозитний договір було розірвано в односторонньому порядку та припинено нарахування відсотків за договором.

12.05.2009 року ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Олехович Л.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , відповідно до якого позивач успадкував грошовий внесок з належними відсотками, компенсаційними виплатами в Центральному відділенні Дніпропетровського РУ ПриватБанку по рахунку № НОМЕР_2 , у розмірі 9468,06 грн.

22.05.2009 року позивачу на його звернення про порядок нарахування відсотків за вкладом від 22.11.1993 року була надана відповідь разом з випискою по рахунку № НОМЕР_3 та протоколом нарахування відсотків по договору.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2009 року КБ «Приватбанк» виплатив позивачу 16 червня 2009 року депозитний вклад, включаючи нараховані проценти, у сумі 9468,06 грн.

Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

На час смерті ОСОБА_4 порядок спадкування був визначений ЦК УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 525 ЦК УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21

цього Кодексу.

У статті 564 ЦК УРСР визначено особливості спадкування вкладів, зокрема, й такий вид спадкування, як за заповідальним розпорядженням.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що спірний вклад він успадкував за законом, оскільки в договорі міститься заповідальне розпорядження ОСОБА_4 , що свідчить про її волевиявлення на розпорядження вкладом після її смерті саме таким чином. Видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом, не може скасовувати зазначене у договорі депозитного вкладу заповідальне розпорядження.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 564 ЦК УРСР, порядок розпорядження на випадок смерті вкладами в державних ощадних касах і Державному банку СРСР за спеціальними вказівками вкладників визначається статутами названих кредитних установ і виданими в установленому порядку правилами. Якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу.

Також, статтею 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 року № 872-ХІІ, який був чинний на час укладення спірного депозитного договору та смерті ОСОБА_4 , вкладники мають право зробити заповідальне розпорядження банкові про видачу вкладу в разі своєї смерті будь-якій особі, організації або державі відповідно до законодавства. Вклад, по якому не зроблено заповідального розпорядження, в разі смерті вкладника банки видають спадкоємцям у порядку, встановленому законодавством України.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року № 4 «Про практику розгляду судами справ про спадкування» судам роз`яснено, що за змістом ст.564 ЦК ( 1540-06 ) і розд. IV Закону України "Про банки і банківську діяльність" (872-12 ) вклад в іншій кредитній установі, крім Ощадного банку України, на який спадкодавцем зроблено розпорядження на випадок смерті або складено заповіт, не входить до складу загального спадкового майна і переходить в порядку спадкування у власність особи, вказаної в розпорядженні або в заповіті. В разі смерті особи, на користь якої зроблено заповіт на вклад, до смерті спадкодавця, а також при відсутності таких розпоряджень спадкодавця, вклад включається у спадкове майно і спадкується на загальних підставах.

Отже, статтею 564 ЦК УРСР передбачено, що порядок розпорядження на випадок смерті вкладами в державних ощадних касах і Державному банку СРСР за спеціальними вказівками вкладників визначається статутами названих кредитних установ і виданими в установленому порядку правилами.

Так, зі змісту статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ( т. 3 а.с. 8-15) вбачається, що КБ «Приватбанк» було утворено 19.03.1992 року у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

Отже, відповідач не належить до державних ощадних кас чи Державного банку СРСР.

Натомість, норми Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 року № 872-ХІІ, зокрема й ст. 46 цього закону, який був спеціальним законом, що визначав правові основи банків, порядок створення і основні принципи їх діяльності згідно з Декларацією про державний суверенітет України ( 55-12 ) та Законом України "Про економічну самостійність Української РСР", не передбачали можливість встановлення комерційними банками способу та порядку спадкування вкладів у статутах чи інших внутрішніх документах.

Також, не зазначено таких висновків у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року № 4 «Про практику розгляду судами справ про спадкування». У зазначеній Постанові лише вказано про можливість спадкування вкладу за заповідальним розпорядженням, що повністю узгоджується з вимогами ст. 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 року № 872-ХІІ.

Таким чином, наявність заповідального розпорядження вкладника у комерційному банку змінює лише порядок спадкування, але не змінює обсяг прав та обов`язків спадкоємця.

Згідно ст. 223 ЦК УРСР, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо виконання не може бути проведено без особистої участі боржника. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо виконання провадиться особисто для кредитора. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). Законодавством Союзу РСР або Української РСР виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи може бути покладено на іншу юридичну особу.

У даному випадку, зобов`язання банку за спірним депозитним договором не є нерозривно пов`язаними з особою вкладника, тому зобов`язання банку не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини, хоча й спадкується за заповідальним розпорядженням вкладника.

Таким чином, не може припинятись нарахування відсотків за депозитним договором й на підставі «Руководства по депозитным процедурам физических лиц», затвердженого наказом відповідача від 30.11.2000 року № 1278, у зв`язку зі смертю вкладника.

Згідно ст. 384 ЦК УРСР, громадяни можуть зберігати кошти в державних трудових ощадних касах та в інших кредитних установах, розпоряджатися вкладами, одержувати по вкладах доход у вигляді процентів або виграшів, провадити безготівкові розрахунки відповідно до статутів кредитних установ та виданих у встановленому порядку правил. Держава гарантує таємницю вкладів, їх збереження і видачу за першою вимогою вкладника. Порядок розпорядження вкладами, внесеними в державні трудові ощадні каси та в інші кредитні установи, визначається їх статутами і зазначеними у частині першій цієї статті правилами.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦК УРСР, зобов`язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.

Згідно ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Пунктами 3, 5 договору № про поточний депозитний вклад від 22.11.1993 року передбачено метод обчислення відсотків:

- нарахування процентів на вклад розпочинається на наступний день після дня надходження грошових коштів до каси банку і здійснюється із розрахунку 395 складних річних процентів;

- нарахування процентів на суму вкладу та додаткових внесків проводиться після закінчення кожного місяця з моменту укладення договору;

- у разі якщо нараховані проценти не будуть витребувані, вони приєднуються до суми коштів на рахунку і на отриману таким чином суму здійснюється подальше нарахування процентів у відповідності до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, нарахування відсотків за договором № про поточний депозитний вклад від 22.11.1993 року відповідач здійснював із застосуванням спеціальних формул, які були затверджені внутрішніми наказами відповідача.

При цьому, у спірному договорі відсутні посилання на те, що банк може внутрішніми наказами змінювати порядок нарахування відсотків, зокрема, застосовувати спеціальні формули.

Суд враховує, що у п. 3 та 5 депозитного договору чітко визначено порядок нарахування відсотків та збільшення вкладу щомісяця на суму нарахованих відсотків у разі їх невитребування вкладником.

Зазначені умови депозитного договору, на переконання суду, є суттєвими умовами, а отже у разі їх погодження сторонами договору, вони можуть змінюватись тільки за взаємною згодою.

Щодо посилань відповідача на правомірність застосування формули передбаченої у внутрішніх документах банка, суд зазначає наступне.

Статтею 384 ЦК УРСР було передбачено можливість встановлення банками у статутах та правилах, порядку, розпорядження вкладами.

Можливість визначення банком порядку розпорядження вкладами зумовлена тими процедурами, які здійснюютья банком при використанні вкладів у комерційній діяльності.

Суд зазначає, що порядок розпорядження вкладами та порядок нарахування відсотків за вкладом не є тотожними поняттями.

Отже, посилання відповідача на вказану норму як підставу, що надає банку можливість самостійно змінювати порядок нарахування відсотків суд вважає необгрунтованими.

Будь-які внутрішні документи банку, які передбачали порядок нарахування відсотків за формулами, встановленими банком, не були доведені до відома вкладника.

Таким чином, нарахування відповідачем відсотків за вкладом на інших умов ніж передбачено договором, без узгодження з вкладником, є неправомірним.

Пунктом 8 Договору передбачено, що сторони мають право розірвати цей договір, повідомивши про це іншу сторону за п`ять банківських днів. При розірванні договору з ініціативи банку вкладнику повертається сума вкладу разом з нарахованими відсотками відповідно до умов цього договору з урахуванням індексацій за фактичний строк користування вкладом.

У жовтні 2005 року на ім`я ОСОБА_4 було направлено повідомлення (т. 1 а.с. 72) про необхідність з`явитись у відділення для переоформлення депозитного договору.

Зазначене повідомлення не може бути розцінено судом, як повідомлення про розірвання депозитного договору оскільки закликає вкладника до переоформлення раніше укладеного договору на інших умовах, а також тому що ОСОБА_4 померла раніше, у 2000 році, про що банк був достеменно обізнаний у 2002 році, виплативши позивачу вклад та відсотки за іншими договорами.

Крім цього суд також враховує, що у 2002 році ОСОБА_3 звернувся до КБ «Приватбанк» із свідоцтвом про смерть матері та отримав на підставі заповідальних розпоряджень депозитні вклади, згідно з укладеними між ОСОБА_4 та комерційним банком «Приватбанк» договорами № від 01.11.2000 року та № від 28.11.2000 року, що визнається відповідачем.

Отже відповідач був повідомлений про смерть ОСОБА_4 .

Посилання відповідача на те, що позивач до центрального відділення, у якому укладався спірний договір, не звертався, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є фінансовою установою, його відділення не є самостійними суб`єктами господарювання, а надають послуги від імені банку й у разі звернення до будь-якого відділення відповідач повинен був видати вклади, на які позивач набув право після смерті ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач успадкував вклад відкритий на підставі депозитного договору від 22.11.1993 року № після смерті ОСОБА_4 за заповідальним розпорядженням, що призвело до заміни кредитора у зобов`язанні, та який не був розірваний у порядку, встановленому у договорі.

Згідно наданої відповідачем виписки по рахунку НОМЕР_3 , у графі «Расход» містяться відомості про зменшення депозитного рахунку 12.03.1994 року на 6,35 карб., 08.07.1994 року на 20,00 карб., 05.09.1994 року на 50,00 карб., 23.01.1995 року на 35000000,00 карб., 26.02.1995 року на 200,00 карб., 05.07.1995 року на 500,00 карб., 22.12.1995 року на 55000000,00 карб., 22.07.1996 року на 33000000,00 карб., 03.05.2006 року на 7,66 грн., 03.05.2006 року на 1300,00 грн. та 8160,40 грн.

Надані банком видаткові касові ордери від 23.01.1995 року, 22.12.1995 року, 22.07.1996 року (т. 2, а.с. 108, 109) на підтвердження зняття коштів не містять не тільки підпису особи, якій видано кошти, а й її прізвища. Також, у вказаних ордерах не зазначено прізвища касира який видавав кошти.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що строк зберігання вказаних касових ордерів становить п`ять років відповідно до вимог Інструкції № 1 з організації емісійно-касової роботи в установах банків України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 07.07.1994 року № 129, оскільки вони не пов`язані з закриттям рахунку.

Разом з цим суд бере до уваги, що позивачем заперечується факт зняття ОСОБА_4 вказаних коштів, тому відповідач повинен довести вказані обставини належними доказами.

Наданий відповідачем акт від 28.04.2006 року про знищення оригіналів первинних документів (т. 2, а.с. 25) підтверджує знищення вказаних касових ордерів, однак не спростовує доводи позивача про неотримання ОСОБА_4 коштів.

Враховуючи вказані обставини, суд доходить висновку, що належними доказами не підтверджено факт зняття ОСОБА_4 вказаних у виписці коштів.

Окрім цього, оцінюючи надані відповідачем докази, суд приймає до уваги, що банком неодноразово списувались з рахунку ОСОБА_4 кошти у загальній сумі 776,35 карбованців на підставі спільних постанов Кабінету Міністрів України і Національного банку України № 1075 від 30.12.1993 року, № 335 від 28.05.1994 року, № 517 від 29.07.1994 року, № 47 від 23.01.1995 року, № 428 від 16.06.1995 року про вилучення з обігу купонів номіналом 1, 3, 5, 10, 25, 50, 100, 200, 500 карбованців.

Однак у зазначених постановах не надавалось право банкам на списання коштів з рахунків вкладників, а лише визначався порядок поступового вилучення з готівкового обігу купонів певних номіналів, натомість банки були зобов`язані приймати зазначені купони для зарахування, зокрема, на рахунки вкладників.

За час судового розгляду справи, який тривав з 09.03.2010 року було призначено три судових експертизи.

29.05.2012 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса було надано висновок судової економічної № 3400. Згідно вказаного висновку сума вкладу з нарахованими відсотками по договору про поточний депозитний вклад № від 22.11.1993 року дорівнює: станом на 30.05.2006 року 2329847,85 грн., станом н 16.06.2009 року 5526202,25 грн., станом на 19.03.2012 року 11847610,58 грн.

17.06.2016 року Дніпропетровським науко-дослідним інститутом судових експертиз надано висновок комісійної судово-економічної експертизи № 495/496-16. Згідно вказаного висновку сума вкладу з нарахованими відсотками по договору про поточний депозитний вклад № від 22.11.1993 року дорівнює: станом на 10.12.2000 року - 3704,74 грн. Сума відсотків нарахована після 10.12.200 року по 30.05.2006 року, відповідно до наказу № 1278 від 30.11.2000 року мала бути знята банком у дохід.

13.04.2018 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновок комісійної судово-економічної експертизи № 20192/20193/17-45. Згідно вказаного висновку сума вкладу з нарахованими відсотками по договору про поточний депозитний вклад № від 22.11.1993 року становить: станом на 30.05.2006 року 530761,10 грн., станом на 16.06.2009 року (після виплати позивачу 9468,06 грн.) 1250933,24 грн., станом на 10.10.2017 року 12514249,95 грн.

Під час тривалого розгляду справи відповідачем неодноразово подавались докази, зокрема, що підтверджують зміну розміру відсоткових ставок за депозитами, останній раз 06.01.2021 року.

Представник відповідача надав пояснення, що оскільки до предмету доказування входять обставини, які існували з 1993-го року, відповідач не мав можливості своєчасно надати докази, оскільки вони відшукувались у архівах та газетах, примірники яких збереглись тільки у бібліотеках.

Суд погоджується з позицією представника відповідача, що враховуючи значну віддаленість у часі обставин, які необхідно встановити та значний проміжок часу, який минув від дати подання позовної заяви, відповідач об`єктивно мав труднощі у наданні доказів.

Разом з цим, 09.10.2018 року (т. 8 а.с. 13-41) та 11.01.2021 року (т. 10 а.с. 96-129) відповідачем надано до суду додаткові докази, а саме: наказ КБ «Приватбанк» від 26.05.2000 року № 528, наказ КБ «Приватбанк» від 07.07.2000 року № 673, наказ КБ «Приватбанк» від 22.01.2001 року № 69, наказ КБ «Приватбанк» від 16.03.2001 року № 292, розпорядження Б «Приватбанк» від 17.05.2002 року № Г 10/167, розпорядження КБ «Приватбанк» від 15.11.2002 року № 08.01./4-497, інформаційне повідомлення від 02.12.2002 року № Г 101.1.0/1-114, лист Національного банку від 09.08.2004 року № 14-011/3023-7968 наказ КБ «Приватбанк» від 29.11.2004 року № 1690, наказ КБ «Приватбанк» від 09.08.2005 року № 1456, наказ КБ «Приватбанк» від 05.01.2004 року № 07 протокол комітету управління активами і пасивами від 25.04.20017 року, наказ КБ «Приватбанк» від березня 1993 року № 214 з додатком.

Посилання відповідача на те, що зазначені докази були віднайдені у архіві лише у 2018 та 2021 році не заслуговують на увагу.

Суд враховує, що володільцем зазначених доказів був відповідач, об`єктивних причин, які б перешкоджали своєчасному поданню цих доказів, судом встановлено не було.

При цьому суд враховує, що попереднім складом суду, який неодноразово змінювався при розгляді справи, під час призначення експертиз з`ясовувалось питання щодо подання сторонами усіх доказів, які вони вважають за необхідне долучити до матеріалів справи та про достатність цих доказів для проведення експертиз.

Остання експертиза була призначена за нормами ЦПК України, у редакції Закону№ 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України, у редакції чинній на час звернення позивача до суду з позовом, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, у редакції Закону№ 2147-VIII від 03.10.2017 року, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 3, 4, 8 ст. 83 ЦПК України, у редакції Закону№ 2147-VIII від 03.10.2017 року, передбачено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. . Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XIII «Перехідні положення», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з засад змагальності сторін, диспозитивності та розумності строків розгляду справи суд вважає, що подання доказів після спливу восьми років від дня відкриття провадження у справі не відповідає засадам цивільного судочинства та не може вважатись сумлінною поведінкою учасника процесу, яка повинна бути спрямована на сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідач завчасно про труднощі у поданні доказів не повідомляв.

За вказаних обставин суд не приймає зазначені докази, оскільки вони подані не у строк встановлений законом, а відповідач не обґрунтував неможливість їх подання з причин, що не залежали від нього.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, які прийняті судом, встановлено, що відповідач з дотриманням вимог пункту 10 договору № від 22.11.1993 року змінив в односторонньому порядку процентні ставки у наступні дати: 15.12.1993 року, 01.09.1994 року, 15.09.1994 року, 15.11.1994 року, 13.12.1994 року., 01.03.1995 року, 15.05.1995 року, 03.08.1995 року, 01.05.1996 року, 25.07.1996 року, 01.02.1997 року, 13.02.1997 року, 02.04.1997 року, 21.07.1997 року, 18.08.1997 року, 26.11.1997 року, 13.02.1998 року, 01.04.1998 року, 25.06.1998 року, 14.07.1998 року, 07.08.1998 року, 10.12.1998 року, 04.01.1999 року, 26.01.1999 року, 01.06.1999 року, 10.07.1999 року, 20.09.1999 року, тому на депозитний вклад за спірним договором повинні були нараховуватись наступні відсотки: з 23.11.1993 року по 14.12.1993 року 395,0 %, з 15.12.1993 року по 31.08.1994 року 435,0 %, з 01.09.1994 року по 14.09.1994 року 405,0 %, з 15.09.1994 року по 14.11.1994 року 255,0 %, з 15.11.1994 року по 12.12.1994 року 355,0 %, з 13.12.1994 року по 28.02.1995 року 405,0 %, з 01.03.1995 року по 14.05.1995 року 475,0 %, з 15.05.1995 року по 02.08.1995 року 185,0 %, з 03.08.1995 року по 30.04.1996 року 75,0 %, з 01.05.1996 року по 24.07.1996 року 105,0 %, з 25.07.1996 року по 31.01.1997 року 60,0 %, з 01.02.1997 року по 12.02.1997 року 50,0 %, з 13.02.1997 року по 01.04.1997 року 34,0 %, з 02.04.1997 року по 20.07.1997 року 28,0 %, з 21.07.1997 року по 17.08.1997 року 21,0 %, з 18.08.1997 року по 25.11.1997 року 19,0 %, з 26.11.1997 року по 12.02.1998 року 34,0 %, з 13.02.1998 року по 31.03.1998 року 42,0 %, з 01.04.1998 року по 24.06.1998 року 40,0 %, з 25.06.1998 року по 13.07.1998 року 44,0 %, з 14.07.1998 року по 06.08.1998 року 51,0 %, з 07.08.1998 року по 09.12.1998 року 48,0 %, з 10.12.1998 року по 03.01.1999 року 44,5 %, з 04.01.1999 року по 25.01.1999 року 34,0 %, з 26.01.1999 року по 31.05.1999 року 30,6 %, з 01.06.1999 року по 09.07.1999 року 32,8 %, з 10.07.1999 року по 19.09.1999 року 26,8 %, з 20.09.1999 року 28,0 %.

Вирішуючи питання щодо розміру депозитного вкладу, станом на 10.10.2017 року, відкритого на підставі договору від 22.11.1993 року № , на який позивач набув право, суд виходить з наступного.

Розрахунок розміру відсотків та збільшення розміру вкладу за рахунок невитребуваних відсотків відповідно до п. 5 Договору, а також подальше нарахування відсотків на отриману, таки чином суму кожного місяця, з урахуванням неодноразової зміни відсоткової ставки з моменту укладення договору потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Надаючи оцінку експертним висновкам від 29.05.2012 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса № 3400, від 17.06.2016 року Дніпропетровського науко-дослідного інституту судових експертиз № 495/496-16, від 13.04.2018 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 20192/20193/17-45, суд зазначає наступне.

Висновок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса від 29.05.2012 року № 3400 є неповним, оскільки при його складенні не були враховані всі надані відповідачем докази (повідомлення в засобах масової інформації) щодо зміни розміру відсоткових ставок банком, які наявні в матеріалах справи та у збиранні яких позивач мав об`єктивні труднощі.

Висновок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17.06.2016 року № 495/496-16 не узгоджується з висновками суду щодо порядку нарахування відсотків. Так судові експерти у цьому висновку обраховували розмір відсотків на підставі внутрішніх документів банку, а не умов договору, що призвело до невірного визначення розміру вкладу. Крім цього з наведеного експертами розрахунку вбачається, що у стовбці «кількість днів в інтервалі» при розрахунку відсотків вказано не цілі числа, а десяткові дроби. Суд зауважує, що розмір відсотків не може бути розрахований за 8,42 дня чи 0,42 дня, як зазначено у розрахунку.

Висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 13.04.2018 року № 20192/20193/17-45 є найбільш повним. При розрахунку розміру вкладу експертами було застосовано порядок нарахування відсотків зазначений у договорі від 22.11.1993 року № .

Посилання представника відповідача на те, що у вказаному висновку не застосовані формули визначені у внутрішніх документах банку, не враховано зменшення розміру вкладу згідно виписки по рахунку, суд відхиляє з підстав викладених судом раніше. При цьому, суд не вважає, що до повноважень експертів при проведенні судово-економічної експертизи належить вирішення правових питань, зокрема, чи застосовувати порядок нарахування відсотків визначений банком чи порядок визначений у договорі та оцінювати докази на предмет їх належності та достовірності.

За вказаних обставин, суд бере до уваги розрахунок розміру вкладу зроблений експертами у цьому висновку.

Так експерти дійшли висновку, що депозитний вклад з нарахованими відсотками по договору № від 22.11.1993 року про поточний депозитний вклад становить: станом на 30.05.2006 року 530761,10 грн., станом на 16.06.2009 року (після виплати позивачу 9468,06 грн.) 1250933,24 грн., станом на 10.10.2017 року 12514249,95 грн.

У додатку до висновку експерти наводять наступний розрахунок.

Сума вкладу, включаючи приєднані до вкладу проценти (крб./грн.)Період нарахування процентів Річна процентна ставка (складних процентів)Сума процентів, нарахованих за вказаний період (крб./грн.)Загальна сума грошей (вклад та проценти) на депозитному рахунку на дату закінчення періоду (крб./грн.)Додатково внесені вкладником на депозитний рахунок кошти (зі знаком +) або отриманні кошти (зі знаком -) (крб./грн.)
дата початку періоду дата закінчення періодутривалість періоду (днів)
2500000,00 23.11.199314.12.95 205,48 3 095 205,48
2500000,00 15.12.199322.12.8 356,16 3 333 561,64
3333561,64 23.12.199322.01. 231 591,20 4 565 152,84
4565152,84 23.01.199422.02. 686 605,10 6 251 757,94
6251757,94 23.02.199422.03. 086 203,06 8 337 961,00
8337961,00 23.03.199401.04.93 702,20 9 331 663,20+1000000,00
9337961,00 02.04.199422.04. 337 048,60 12 668 711,80
12668711,80 23.04.199422.05. 529 498,33 17 198 210,13
17198210,13 23.05.199421.06. 148 949,10 23 347 159,23+5000000,00
22198210,13 22.06.199422.06.4 554,01 28 611 713,24
28611713,24 23.06.199422.07.0 229 667,34 38 841 380,58
38841380,58 23.07.199403.08. 554 849,50 44 396 230,07+5000000,00
43841380,58 04.08.199408.08.12 465,83 52 008 695,90+4000000,00
47841380,58 09.08.199422.08. 982 301,58 63 990 997,48
63990997,48 23.08.199429.08.18 427,05 69 329 424,53+1500000,00
65490997,48 30.08.199431.08.11 018,30 72 390 442,83
65490997,48 01.09.199414.09.0 173 533,03 82 563 975,86
65490997,48 15.09.199422.09.10 318,76 86 224 294,63
86224294,63 23.09.199422.10.8 071 667,23 104 295 961,86
104295961,86 23.10.199414.11.6 758 789,49 121 054 751,34
104295961,86 15.11.199422.11.15 083,06 129 169 834,40
129169834,40 23.11.199428.11.17 856,09 136 707 690,49+1000000,00
130169834,40 29.11.199412.12.7 724 495,26 155 432 185,75
130169834,40 13.12.199422.12.4 443 502,17 169 875 687,93
169875687,93 23.12.199422.01.8 432 582,52 228 308 270,44
228308270,44 23.01.199522.02.8 531 790,01 306 840 060,45
306840060,45 23.02.199528.02. 427 982,11 327 268 042,56
306840060,45 01.03.199506.03. 958 744,45 351 226 787,01+7000000,00
313840060,45 07.03.199513.03. 589 539,75 386 816 326,76+10000000,00
323840060,45 14.03.199522.03. 929 212,56 434 745 539,32
434745539,32 23.03.199531.03. 918 826,87 485 664 366,19+7000000,00
441745539,32 01.04.199522.04.26472353,04 619 136 719,23
619136719,23 23.04.199514.05.77259690,85 796 396 410,07
619 136 719,23 15.05.199522.05.104721,77 821 501 131,84
821 501 131,84 23.05.199522.06.29076958,66 950 578 090,50+2000000,00
952 578 090,50 23.06.199522.07.44844065,82 1 097 422 156,32
,32 23.07.199502.08.1185043,51 1 158 607 199,82
,32 03.08.199522.08. 099 540,67 1 203 706 740,50
,50 23.08.199522.09. 674 470,46 1 280 381 210,95
,95 23.09.199522.10. 927 608,89 1 359 308 819,85
,85 23.10.199509.11. 275 805,67 1 409 584 625,51
,85 10.11.199522.11. 310 304,09 1 445 894 929,60
,60 23.11.199522.12. 130 509,36 1 535 025 438,96
,96 23.12.199531.12.17 456,75 1 563 412 895,71
,96 01.01.199604.01.12 175,73 1 575 995 071,44+5000000,00
,96 05.01.199622.01. 804 217,01 1 637 799 288,45
,45 23.01.199622.02.4040528,57 1 741 839 817,02
,02 23.02.199622.03.3510972,73 1 845 350 789,75
,75 23.03.199626.03.15 826,15 1 860 476 615,90+6000000,00
,75 27.03.199622.04.2431293,70 1 968 907 909,59
,59 23.04.199630.04.77178,85 2 001 185 088,44
,59 01.05.199622.05.24267138,56 2 125 452 227,00
,00 23.05.199624.05.195217,70 2 137 647 444,69+3000000,00
,00 25.05.199622.06.77080246,75 2 317 727 691,45
,45 23.06.199622.07.99476563,61 2 517 204 255,05
,05 23.07.199624.07.442975,23 2 531 647 230,29
,05 25.07.199622.08.9670366,22 2 651 317 596,51
26 513,18 23.08.199622.09.17,39 27 860,57
27 860,57 23.09.199622.10.10,19 29 230,76
29 230,76 23.10.199611.11.8,39 30 189,14+100,00
29 330,76 12.11.199622.11.8,92 30 818,06+150,00
30 968,06 23.11.199622.12.13,02 32 491,08
32 491,08 23.12.199631.12.,38 32 970,46
32 491,08 01.01.199722.01.15,02 34 145,48
34 145,48 23.01.199731.01.,17 34 650,64
34 145,48 01.02.199712.02.1,30 35 211,94
34 145,48 13.02.199722.02.8,07 35 530,00
35 530,00 23.02.199722.03.6,70 36 456,70
36 456,70 23.03.199701.04.9,60 36 796,30
36 456,70 02.04.199722.04.7,30 37 383,60
37 383,60 23.04.199722.05.0,33 38 243,94
38 243,94 23.05.199729.05.,36 38 449,30+150,00
38 393,94 30.05.199722.06.6,87 39 306,17
39 306,17 23.06.199720.07.4,28 40 150,45
39 306,17 21.07.199722.07.199722145,23 40 195,68
40 195,68 23.07.199717.08.1,28 40 796,96
40 195,68 18.08.199722.08.,62 40 901,58
40 901,58 23.08.199722.09.0,03 41 561,61
41 561,61 23.09.199722.10.9,04 42 210,65
42 210,65 23.10.199722.11.1,15 42 891,80
42 891,80 23.11.199725.11.199731966,98 42 958,79
42 891,80 26.11.199701.12.,72 43 198,51+300,00
43 191,80 02.12.199722.12.4,90 44 343,41
44 343,41 23.12.199722.01.10,49 45 623,90
45 623,90 23.01.199812.02.2,48 46 516,38
45 623,90 13.02.199822.02.4,99 47 041,37
47 041,37 23.02.199822.03.15,63 48 557,00
48 557,00 23.03.199831.03.,86 49 059,87
48 557,00 01.04.199822.04.10,69 50 230,56
50 230,56 23.04.199822.05.11,42 51 881,97
51 881,97 23.05.199822.06.12,57 53 644,54
53 644,54 23.06.199824.06.,58 53 762,12
53 644,54 25.06.199813.07.18,68 54 990,80
53 644,54 14.07.199822.07.,60 55 665,40
55 665,4023.07.199806.08.16,69 56 832,08
55 665,4007.08.199822.08.11,26 58 003,34
58 003,3423.08.199822.09.14,63 60 367,97
60 367,9723.09.199822.10.11,64 62 749,61
62 749,6123.10.199822.11.18,12 65 307,73
65 307,7323.11.199809.12.10,03 66 767,76
65 307,7310.12.199822.12.19981344,51 035,08 67 802,85
67 802,8523.12.199803.01.19991244,5991,96 68 794,81
67 802,8504.01.199922.01.10,02 69 994,83
69 994,8323.01.199925.01.,60 70 190,43
69 994,8326.01.199922.02.19992830,61 643,06 71 833,49
71 833,4923.02.199922.03.19992830,61 686,22 73 519,71
73 519,7123.03.199922.04.19993130,61 910,71 75 430,41
75 430,4123.04.199922.05.19993030,61 897,13 77 327,54
77 327,5423.05.199931.05.1999930,6583,45 77 910,99
77 327,5401.06.199922.06.19992232,81 528,75 79 439,75
79 439,7523.06.199909.07.19991732,81 213,58 80 653,32
79 439,7510.07.199922.07.19991326,8758,27 81 411,59
81 411,5923.07.199922.08.19993126,81 853,06 83 264,65
83 264,6523.08.199919.09.19992826,81 711,83 84 976,48
83 264,6520.09.199922.09.,62 85 168,11
85 168,1123.09.199922.10.10,03 87 128,14
87 128,1423.10.199922.11.11,98 89 200,12
89 200,1223.11.199922.12.12,82 91 252,94
91 252,9423.12.199931.12.,02 91 882,96
91 252,9401.01.200022.01.25,84 93 418,81
93 418,8123.01.200022.02.25,51 95 634,31
95 634,3123.02.200022.03.21,72 97 756,03
97 756,0323.03.200022.04.28,37 100 074,40
100 074,4023.04.200022.05.26,79 102 371,19
102 371,1923.05.200022.06.27,82 104 799,01
104 799,0123.06.200022.07.25,22 107 204,23
107 204,2323.07.200022.08.22,44 109 746,67
109 746,6723.08.200022.09.22,74 112 349,41
112 349,4123.09.200022.10.28,51 114 927,92
114 927,9223.10.200022.11.25,61 117 653,53
117 653,5323.11.200010.12.200018281 620,15119 273,68
117 653,5311.12.200022.12.20,10 120 353,78
120 353,7823.12.200031.12.,67 121 182,44
120 353,7801.01.200122.01.21,18 123 213,62
123 213,6223.01.200122.02.20,12 126 143,74
126 143,7423.02.200122.03.29,50 128 853,24
128 853,2423.03.200122.04.24,24 131 917,47
131 917,4723.04.200122.05.25,91 134 953,38
134 953,3823.05.200122.06.29,30 138 162,69
138 162,6923.06.200122.07.29,63 141 342,32
141 342,3223.07.200122.08.21,24 144 703,56
144 703,5623.08.200122.09.21,17 148 144,73
148 144,7323.09.200122.10.29,36 151 554,08
151 554,0823.10.200122.11.24,08 155 158,17
155 158,1723.11.200122.12.20,76 158 728,93
158 728,9323.12.200122.01.24,70 162 503,63
162 503,6323.01.200222.02.24,47 166 368,10
166 368,1023.02.200222.03.23,50 169 941,60
169 941,6023.03.200222.04.21,35 173 982,95
173 982,9523.04.200222.05.23,99 177 986,94
177 986,9423.05.200222.06.22,68 182 219,62
182 219,6223.06.200222.07.23,55 186 413,16
186 413,1623.07.200222.08.23,06 190 846,22
190 846,2223.08.200222.09.28,48 195 384,70
195 384,7023.09.200222.10.26,52 199 881,23
199 881,2323.10.200222.11.23,34 204 634,57
204 634,5723.11.200222.12.29,40 209 343,96
209 343,9623.12.200222.01.28,37 214 322,34
214 322,3423.01.200322.02.26,76 219 419,10
219 419,1023.02.200322.03.23,00 224 132,10
224 132,1023.03.200322.04.20,05 229 462,14
229 462,1423.04.200322.05.20,77 234 742,92
234 742,9223.05.200322.06.22,38 240 325,30
240 325,3023.06.200322.07.20,77 245 856,07
245 856,0723.07.200322.08.26,66 251 702,73
251 702,7323.08.200322.09.25,70 257 688,43
257 688,4323.09.200322.10.20,36 263 618,79
263 618,7923.10.200322.11.29,07 269 887,86
269 887,8623.11.200322.12.21,12 276 098,98
276 098,9823.12.200331.12.6,22 278 005,20
276 098,9801.01.200422.01.26,91 282 652,11
282 652,1123.01.200422.02.23,33 289 355,45
289 355,4523.02.200422.03.29,58 295 775,03
295 775,0323.03.200422.04.24,56 302 789,58
302 789,5823.04.200422.05.29,27 309 738,85
309 738,8523.05.200422.06.25,72 317 084,57
317 084,5723.06.200422.07.27,35 324 361,92
324 361,9223.07.200422.08.22,52 332 054,44
332 054,4423.08.200422.09.24,95 339 929,39
339 929,3923.09.200422.10.21,66 347 731,05
347 731,0523.10.200422.11.26,74 355 977,78
355 977,7823.11.200422.12.29,98 364 147,77
364 147,7723.12.200431.12.7,25 366 655,01
364 147,7701.01.200522.01.25,10 373 020,12
373 020,1223.01.200522.02.20,72 381 890,84
381 890,8423.02.200522.03.22,81 390 093,65
390 093,6523.03.200522.04.26,75 399 370,39
399 370,3923.04.200522.05.20,99 408 561,38
408 561,3823.05.200522.06.25,93 418 277,31
418 277,3123.06.200522.07.26,11 427 903,42
427 903,4223.07.200522.08. 175,89 438 079,31
438 079,3123.08.200522.09. 417,89 448 497,20
448 497,2023.09.200522.10. 321,58 458 818,78
458 818,7823.10.200522.11. 911,09 469 729,87
469 729,8723.11.200522.12. 810,22 480 540,09
480 540,0923.12.200522.01. 427,64 491 967,73
491 967,7323.01.200622.02. 699,40 503 667,12
503 667,1223.02.200622.03. 818,49 514 485,62
514 485,6223.03.200622.04. 234,89 526 720,51
526 720,5123.04.200602.05.20,60 530 761,10
526 720,5103.05.200622.05.21,19 538 842,29
538 842,2923.05.200622.06. 814,11 551 656,41
551 656,4123.06.200622.07. 695,65 564 352,06
564 352,0623.07.200622.08. 420,76 577 772,82
577 772,8223.08.200622.09. 739,91 591 512,73
591 512,7323.09.200622.10. 612,90 605 125,63
605 125,6323.10.200622.11. 390,38 619 516,01
619 516,0123.11.200622.12. 257,35 633 773,36
633 773,3623.12.200622.01. 071,65 648 845,02
648 845,0223.01.200722.02. 430,07 664 275,08
664 275,0823.02.200722.03. 268,26 678 543,35
678 543,3523.03.200722.04. 136,32 694 679,67
694 679,6723.04.200722.05. 987,15 710 666,82
710 666,8223.05.200722.06. 900,24 727 567,06
727 567,0623.06.200722.07. 744,01 744 311,07
744 311,0723.07.200722.08. 700,33 762 011,39
762 011,3923.08.200722.09. 121,26 780 132,65
780 132,6523.09.200722.10. 953,74 798 086,39
798 086,3923.10.200722.11. 979,15 817 065,54
817 065,5423.11.200722.12. 803,70 835 869,24
835 869,2423.12.200731.12.0,93 841 640,17
835 869,2401.01.200822.01. 570,62 856 210,79
856 210,7923.01.200822.02. 305,76 876 516,55
876 516,5523.02.200822.03. 446,21 895 962,77
895 962,7723.03.200822.04. 248,52 917 211,28
917 211,2823.04.200822.05. 050,75 938 262,03
938 262,0323.05.200822.06. 251,68 960 513,71
960 513,7123.06.200822.07. 044,58 982 558,29
982 558,2923.07.200822.08. 302,20 1 005 860,49
1 005 860,4923.08.200822.09. 854,83 1 029 715,33
1 029 715,3323.09.200822.10. 632,81 1 053 348,14
1 053 348,1423.10.200822.11. 981,04 1 078 329,18
1 078 329,1823.11.200822.12. 748,54 1 103 077,72
1 103 077,7223.12.200831.12.4,96 1 110 672,68
1 103 077,7201.01.200922.01. 281,19 1 129 953,87
1 129 953,8723.01.200922.02. 871,23 1 156 825,11
1 156 825,1123.02.200922.03. 847,97 1 181 673,08
1 181 673,0823.03.200922.04. 101,16 1 209 774,23
1 209 774,2323.04.200922.05. 841,38 1 237 615,61
1 237 615,6123.05.200915.06. 785,69 1 260 401,30
1 228 147,5516.06.200922.06.4,98 1 257 528,23-9468,06
1 257 528,2323.06.200922.07. 940,38 1 286 468,60
1 286 468,6023.07.200922.08. 593,28 1 317 061,88
1 317 061,8823.08.200922.09. 320,81 1 348 382,70
1 348 382,7023.09.200922.10. 031,27 1 379 413,97
1 379 413,9723.10.200922.11. 803,60 1 412 217,57
1 412 217,5723.11.200922.12. 500,35 1 444 717,92
1 444 717,9223.12.200922.01. 356,58 1 479 074,50
1 479 074,5023.01.201022.02. 173,61 1 514 248,10
1 514 248,1023.02.201022.03. 525,22 1 546 773,32
1 546 773,3223.03.201022.04. 783,54 1 583 556,86
1 583 556,8623.04.201022.05. 443,50 1 620 000,37
1 620 000,3723.05.201022.06. 524,94 1 658 525,31
1 658 525,3123.06.201022.07. 168,80 1 696 694,11
1 696 694,1123.07.201022.08. 348,78 1 737 042,89
1 737 042,8923.08.201022.09. 308,31 1 778 351,19
1 778 351,1923.09.201022.10. 926,44 1 819 277,63
1 819 277,6323.10.201022.11. 263,92 1 862 541,55
1 862 541,5523.11.201022.12. 863,97 1 905 405,52
1 905 405,5223.12.201022.01. 312,11 1 950 717,63
1 950 717,6323.01.201122.02. 389,67 1 997 107,30
1 997 107,3023.02.201122.03. 896,77 2 040 004,07
2 040 004,0723.03.201122.04. 512,97 2 088 517,04
2 088 517,0423.04.201122.05. 064,50 2 136 581,54
2 136 581,5423.05.201122.06. 809,67 2 187 391,21
2 187 391,2123.06.201122.07. 339,96 2 237 731,17
2 237 731,1723.07.201122.08. 215,09 2 290 946,26
2 290 946,2623.08.201122.09. 480,58 2 345 426,84
2 345 426,8423.09.201122.10. 976,95 2 399 403,79
2 399 403,7923.10.201122.11. 059,79 2 456 463,58
2 456 463,5823.11.201122.12. 532,31 2 512 995,90
2 512 995,9023.12.201131.12.20,00 2 530 345,90
2 512 995,9001.01.201222.01. 295,23 2 572 641,13
2 572 641,1323.01.201222.02. 012,36 2 633 653,49
2 633 653,4923.02.201222.03. 429,69 2 692 083,18
2 692 083,1823.03.201222.04. 845,03 2 755 928,21
2 755 928,2123.04.201222.05. 250,81 2 819 179,02
2 819 179,0223.05.201222.06. 859,22 2 886 038,24
2 886 038,2423.06.201222.07. 236,94 2 952 275,19
2 952 275,1923.07.201222.08. 015,71 3 022 290,89
3 022 290,8923.08.201222.09. 676,19 3 093 967,08
3 093 967,0823.09.201222.10. 009,08 3 164 976,16
3 164 976,1623.10.201222.11. 060,09 3 240 036,25
3 240 036,2523.11.201222.12. 361,49 3 314 397,74
3 314 397,7423.12.201231.12.20,44 3 337 218,18
3 314 397,7401.01.201322.01. 936,14 3 393 154,32
3 393 154,3223.01.201322.02. 692,00 3 473 846,32
3 473 846,3223.02.201322.03. 616,32 3 548 462,63
3 548 462,6323.03.201322.04. 385,36 3 632 847,99
3 632 847,9923.04.201322.05. 605,27 3 716 453,26
3 716 453,2623.05.201322.06. 380,31 3 804 833,57
3 804 833,5723.06.201322.07. 563,29 3 892 396,87
3 892 396,8723.07.201322.08. 564,40 3 984 961,26
3 984 961,2623.08.201322.09. 765,65 4 079 726,92
4 079 726,9223.09.201322.10. 889,61 4 173 616,52
4 173 616,5223.10.201322.11. 252,03 4 272 868,56
4 272 868,5623.11.201322.12. 334,51 4 371 203,06
4 371 203,0623.12.201322.01.3 950,80 4 475 153,87
4 475 153,8723.01.201422.02.6 422,84 4 581 576,70
4 581 576,7023.02.201422.03. 409,76 4 679 986,46
4 679 986,4623.03.201422.04.1 293,92 4 791 280,38
4 791 280,3823.04.201422.05.0 265,08 4 901 545,47
4 901 545,4723.05.201422.06.6 562,78 5 018 108,25
5 018 108,2523.06.201422.07.5 485,23 5 133 593,48
5 133 593,4823.07.201422.08.2 081,07 5 255 674,55
5 255 674,5523.08.201422.09.4 984,26 5 380 658,81
5 380 658,8123.09.201422.10.3 828,86 5 504 487,67
5 504 487,6723.10.201422.11.0 901,24 5 635 388,91
5 635 388,9123.11.201422.12.9 691,14 5 765 080,05
5 765 080,0523.12.201422.01.7 098,34 5 902 178,40
5 902 178,4023.01.201522.02.0 358,65 6 042 537,05
6 042 537,0523.02.201522.03.9 790,38 6 172 327,44
6 172 327,4423.03.201522.04.6 783,02 6 319 110,45
6 319 110,4523.04.201522.05.5 426,10 6 464 536,56
6 464 536,5623.05.201522.06.3 731,99 6 618 268,55
6 618 268,5523.06.201522.07.2 310,84 6 770 579,39
6 770 579,3923.07.201522.08.1 009,94 6 931 589,33
6 931 589,3323.08.201522.09.4 838,89 7 096 428,22
7 096 428,2223.09.201522.10.3 315,06 7 259 743,28
7 259 743,2823.10.201522.11.2 642,66 7 432 385,95
7 432 385,9523.11.201522.12.1 046,69 7 603 432,64
7 603 432,6423.12.201531.12.24,93 7 655 927,57
7 603 432,6401.01.201622.01.7 970,34 7 783 897,91
7 783 897,9123.01.201622.02.4 601,73 7 968 499,64
7 968 499,6423.02.201622.03.6 787,48 8 145 287,12
8 145 287,1223.03.201622.04.3 172,38 8 338 459,50
8 338 459,5023.04.201622.05.1 374,48 8 529 833,98
8 529 833,9823.05.201622.06.2 292,24 8 732 126,22
8 732 126,2223.06.201622.07.0 409,45 8 932 535,68
8 932 535,6823.07.201622.08.1 842,65 9 144 378,32
9 144 378,3223.08.201622.09.6 866,68 9 361 245,00
9 361 245,0023.09.201622.10.4 848,25 9 576 093,25
9 576 093,2523.10.201622.11.7 105,16 9 803 198,41
9 803 198,4123.11.201622.12.4 991,44 10 028 189,85
10 028 189,8523.12.201631.12.26,55 10 097 236,40
10 028 189,8501.01.201722.01.9 242,88 10 266 479,28
10 266 479,2823.01.201722.02.4 145,32 10 510 624,59
10 510 624,5923.02.201722.03.5 762,46 10 736 387,05
10 736 387,0523.03.201722.04.5 320,11 10 991 707,16
10 991 707,1623.04.201722.05.2 959,84 11 244 666,99
11 244 666,9923.05.201722.06.7 407,42 11 512 074,42
11 512 074,4223.06.201722.07.4 935,41 11 777 009,83
11 777 009,8323.07.201722.08.0 066,97 12 057 076,80
12 057 076,8023.08.201722.09.6 727,20 12 343 804,00
12 343 804,0023.09.201710.10.0 445,95 12 514 249,95

Представником відповідача заперечень щодо числових складових вказаного розрахунку не наведено.

Представники позивача хоча й мали зауваження до вказаного розрахунку, однак зазначили, що погоджуються з ним та з урахуванням вказаного розрахунку уточнили позовні вимоги у останній редакції.

За таких обставин суд вважає, що належними доказами встановлено, що станом на 10.10.2017 року депозитний вклад становить 12514249,95 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення збитків від інфляції та трьох процентів річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 645/3720/17, зроблено висновок про те, що у разі прострочення банком зобов`язання із виплати спадкоємцю коштів за депозитним договором, для банку настають правові наслідки у формі юридичної відповідальності зі сплати 3% річних та інфляційних втрат (частина друга статті 625 ЦК України).

За підрахунком суду, збитки від інфляції за період з 17.06.2009 року по 31.12.2009 року складають - 43 036,69 грн., а три відсотки річних - 20357,65 грн.

Разом з цим, оскільки позивачем самостійно обраховано суму збитки від інфляції у розмірі 42531,73 грн., яку він просить стягнути, а суд не може вийти за межі позовних вимог, стягненню підлягає сума визначена позивачем.

Враховуючи, що відповідач виплатив позивачу 16.06.2009 року лише частину належних до сплати за договором № від 22.11.1993 року грошових коштів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення збитків від інфляції та трьох процентів річних за період часу, вказаний у позові з 17 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно, за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 1250933,24 грн.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, позивач у 2002 році отримав вклади після смерті ОСОБА_4 за договорами № від 01.11.2000 року та № від 28.11.2000 року.

У 2009 році йому стало відомо про те, що його матір`ю було укладено договір від 22.11.1993 року № за яким він вклад не отримав.

Вказані обставини підтверджуються тим, що 12.05.2009 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , відповідно до якого позивач успадкував грошовий внесок з належними відсотками, компенсаційними виплатами в Центральному відділенні Дніпропетровського РУ ПриватБанку по рахунку № НОМЕР_2 , у розмірі 9468,06 грн.

Крім цього, 22.05.2009 року позивачу була надана виписка по рахунку № НОМЕР_3 та протокол нарахування відсотків по договору, з якого він дізнався про неправильне нарахування відсотків.

За сказаних обставин, оскільки судом не встановлено обставин про те, що позивач був обізнаний про існування спірного вкладу до 2009 року, виписку по рахунку отримав у травні 2009 року, підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на проведення судових експертиз у сумі 27437,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків за договором задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) успадкований депозитний вклад з нарахованими відсотками станом на 10.10.2017 року у сумі 12514249,95 грн., інфляційні збитки у сумі 42531,73 грн. та три відсотки річних у сумі 20357,65 грн, а всього 12577139 (дванадцять мільйонів п`ятсот сімдесят сім тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 33 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 27557,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення складено 15.11.2021 року.

Суддя В.В. Куцевол