Справа № 352/1718/21
Провадження № 2/352/886/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивачка 25.08.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування житловим приміщенням.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її дядьком (рідним братом її матері), який зареєстрований у належному їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом будинковолодінні АДРЕСА_1 . Відповідач понад 30 років не проживає у будинку, місце його перебування невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному позивачці будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши вступне слово позивачки, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.2010 р. (а.с.5). Право власності позивачки 16.11.2010 р. зареєстроване у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Івано-Франківського ОБТІ (а.с.6).

У спірному будинковолодінні зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (а.с.7).

Відповідач не проживає у спірному будинковолодінні без поважних причин більше тридцяти років, місце його перебування невідоме. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що порушує права та інтереси позивачки як власника житла. Обставину щодо непроживання відповідача у спірному будинковолодінні підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16, яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що реєстрація відповідача, який не є членом сім`ї позивачки, у належному позивачці будинковолодінні порушує право власності останньої, створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.391 ЦК України, керуючись ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який втратив право на користування житловим приміщенням у будинковолодінні АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 08.12.2021 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ