КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року у справі за позовом Кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року Кредитна спілка «Співдружність» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, в якому просила стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 716 943,90 грн., з яких 103 604,61 - тіло кредиту, 716 943,90 грн. - відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, позивач просив суд стягнути суму сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу.

Вказані вимоги мотивовані тим, що 18 грудня 2017 року між КС «Співдружність» та членом Кредитної спілки ОСОБА_2 було укладено договорів кредитної лінії № 171202/с, згідно якої Кредитна спілка надала їй кредитну лінію з лімітом у сумі 120 000 грн. строком на 24 фактичних місяці від дати отримання. Позичальником було отримано транш у розмірі 25 000 грн. на умовах за користування траншем (відсотків у розмірі 0,2 % денних, та 73% річних). Та 26 грудня 2017 року Кредитною спілкою було надано черговий транш в розмірі 47 000 грн.

В забезпечення Договору кредитної лінії було укладено Договір поруки №171202/с від 18 грудня 2017 року, згідно якого ОСОБА_1 виступив поручителем та зобов`язався відповідати по зобов`язанням ОСОБА_2 .

В подальшому, 26 грудня 2018 року внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору кредитної лінії № 171202/с від 18 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. було вчинено виконавчий напис № 1422 від 26 грудня 2018 року про стягнення заборгованості на користь КС «Співдружність» в розмірі 258 282,08 грн.

Позивач вказував, що зазначену вище суму до ціни даного позову не включено, так як стягнення відбувається в примусовому порядку в окремому виконавчому провадженні.

Станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідачі уникають виконання зобов`язань за кредитним договором, жодного платежу з повернення тіла кредиту в добровільному порядку не вчиняли. Проценти за користування коштами також не сплачували.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року позовні вимоги КС «Співдружність» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КС «Співдружність» заборгованість за Договором кредитної лінії № 171202/С від 18 грудня 2017 року станом на 07 липня 2020 року в розмірі 716 943,90 грн., суму витрат на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі по 5 377,08 грн. з кожного.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, та як наслідок, зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та ухвалено рішення, що порушує його права.

Апелянт наголошує, що предметом спору в даній справі є дійсний розмір боргу перед позивачем або відсутність такого боргу, але судом належним чином дане питання не досліджувалось, не перевірено первинні бухгалтерські документи та надані позивачем розрахунки.

ОСОБА_1 вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення відбулось подвійне стягнення, оскільки рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у справі №755/8207/19 Кредитна спілка захистила своє право шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, який перебуває на примусовому виконанні.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначає про те, що 258 282, 08 грн. до ціни позову не включено, адже стягнення відбувається в примусовому порядку в окремому виконавчому провадженні, однак відсутні докази, що судом досліджувалось на які суми такий виконавчий напис вчинено і згідно яких розрахунків.

Крім того, апелянт вказує й на те, що боржник ОСОБА_2 мала постійне місце роботи, з її заробітної плати відбувалось стягнення, а в матеріалах справи відсутня інформація про фактичну суму погашення боргу та на даний час відкрито два виконавчі провадження зі стягнення заборгованості із ОСОБА_2 .

Апелянт ОСОБА_1 зазначає, що звернення до нотаріуса та вчинення ним виконавчого напису змінили порядок, умови та строк дії кредитного договору та вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, після якого у позикодавця відсутні підстави для нарахування відсотків.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача.

02 листопада 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника КС «Співдружність» - Шепеля І.М., відповідно до якого не погоджується із доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 та просить апеляційний суд залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Так, представник кредитної спілки вказує, що апелянт не заперечує факту отримання коштів у позику на підставі укладеного 18 грудня 2017 року договору, відповідно до умов якого строк його дії складає 60 місяців та спливає 04 грудня 2022 року.

Разом з тим, до позовної заяви було додано копію виконавчого напису №1422 від 26 грудня 2018 року, в якому вказана заборгованість боржника станом на 22 листопада 2018 року, яка складається з прострочених процентів за користування кредитом, штрафу за невиконання зобов`язань, пені за прострочення планового платежу, плата за вчинення виконавчого напису, що разом склало 258 282,08 грн. Даний виконавчий напис, а також претензії боржникам не містять вимоги дострокового повернення коштів, а стосуються вимоги виконати зобов`язання по прострочених платежах. Разом з тим, важливим є факт погодження сторонами в самому договорі строку кредитування, терміну закінчення кредитування і визначення окремо строку дії договору, а тому з 05 грудня 2022 року позивач буде мати право на стягнення індексу інфляції та 3 процентів річних.

Щодо твердження апелянта ОСОБА_1 про ненадання інформації про фактично погашені суми боргу та подвійне стягнення заборгованості, то представник позивача вважає їх хибними, оскільки до позову було надано фінансову довідку №223 від 16 листопада 2020 року та копії платіжних доручень про фактичні платежі ОСОБА_2 , а у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса, стягнення коштів із заробітної плати боржника відбувалось на рахунок приватного виконавця, кошти перераховувались в погашення простроченої заборгованості і не торкалось виконання договору кредитної лінії.

При апеляційному розгляді справи представник відповідача у справі ОСОБА_1 , адвокат Онишко В.М. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача у справі КС «Співдружність» Шепель І.М. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, а рішення місцевого суду без змін. Вважав, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Так, вирішуючи вказаний спір та задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги Кредитної спілки «Співдружність» суд першої інстанції виходив із того, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 120000 грн, а остання належним чином взяті на себе зобов`язання у строки, визначенні за Договором кредитної лінії №171202/С від 18 грудня 2017 року та додатковим договором до вище вказаного Договору від 18 грудня 2017 року, не виконала. Крім того, суд дійшов висновку, що відповідач у справі ОСОБА_1 як поручитель, будучи повідомленим про невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань також не виконав зобов`язань за Договором кредитної лінії №171202/С від 18 грудня 2017 року та додатковим договором до вище вказаного договору від 17 грудня 2017 року, у зв`язку з чим визнав позов повністю доведеним та задовольнив його.

Апеляційний суд повністю погодитися із вказаним висновком суду не може виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

За правилом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Так, судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 18 грудня 2017 року між Кредитною спілкою «Співдружність» та членом кредитної спілки «Співдружність» ОСОБА_2 укладено Договір кредитної лінії № 171202/С про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.10 -20).

Відповідно до п. 1.1. Договору кредитної лінії, кредитодавець надає позичальнику кредитну лінію в сумі 120 000,00 грн., в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту на засадах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитної лінії, кредит надається строком на 24 місяці від дати отримання позичальником всієї суми або першого траншу за кредитом.

В цей же день між сторонами також укладено додатковий Договір №171202/с за умовами якого сторони погодили зміну процентної ставки та зазначили, що за будь-яких умов у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком фіксована процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 365% річних тобто 1% денних на суму залишку по кредиту (п.1.1 додаткового Договору) (а.с.20).

Також сторони погодили строк дії додаткового договору 60 місяців (п.с.2.1 Договору )

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та додатковим договором до кредитного договору від 18 грудня 2017 року між Кредитною спілкою «Співдружність» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 171202/с (а.с. 21).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитодавцем за виконання позичальником обов`язку по зобов`язаннях члена кредитної спілки - ОСОБА_2 , що витікає із договору кредитної лінії та додаткового договору до Договору кредитної лінії №171202/с від 18 грудня 2017 року укладених між Кредитодавцем та Позичальником.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до видаткового касового ордеру від 18 грудня 2017 року КС «Співдружність» видала, а ОСОБА_2 отримала 25000 грн. (а.с. 13), 26 грудня 2017 року отримала 47000 грн. (а.с. 14), а 27 грудня 2017 року отримала 48000 грн. (а.с. 15).

Таким чином, позивач у в казаній справі КС «Співдружність» у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Договором кредитної лінії №171202/С від 18 грудня 2017 року.

Укладаючи вище вказаний Договір кредитної лінії сторонами у порядку, визначеному ст. 529, 530, 627 ЦК України, погоджено порядок та строки виконання позичальником взятих на себе зобов`язань згідно графіку платежів (а.с.16,17,19).

Із матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що позичальник за вищевказаним договором ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів, отриманих в кредит та сплаті процентів за їх користування, належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, позивач направляв їм претензії 16 серпня 2018 року та вимагав сплатити заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 28, 29).

У зв`язку з ухиленням відповідачів від виконання зобов`язань за кредитним договором та не виконанням умов, викладених в претензії від 16 серпня 2018 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., яка вчинила 26 грудня 2018 року виконавчий напис нотаріуса за яким пропонувала звернути стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Співдружність» по несплаченим у строк, визначений у Договорі кредитної лінії №171202/ від 18 грудня 2017 року, коштам : проценти за користування кредитом -199173,17 грн; штраф за невиконання зобов`язань 51802,31 грн пеню за прострочення планового платежу - 4606,60 грн, та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 2700 грн, а всього 258282,08 грн. (а.с. 22).

Зазначений виконавчий напис нотаріуса відповідачами у порядку, визначеному чинним законодавством, не оскаржувався та звернутий до примусового виконання, що підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. від 19 лютого 2019 року (а.с. 128), що не заперечується сторонами у справі.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що КС «Співдружність» у червня 2019 року зверталася до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та просила стягнути 174122,89 грн, з яких 171983,675 грн. боргу по несплачених відсотках за користування кредитом за період з дати видачі виконавчого напису 27 грудня 2018 року по 07 травня 2019 року та пені в розмірі 2129,24 грн. Разом із тим, рішення Дніпровського районного суду міста Києва у справі №755/8207/19 від 05 грудня 2019 року у задоволенні вказаних позовних вимог КС «Співдружність» було відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили та не оскаржувалося позивачем в апеляційному порядку.

Також із матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду було подано фінансову довідку №223 від 16 листопада 2020 року в якій ним визнається часткове виконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язання, а саме сплату 16395,39 грн на погашення тіла кредиту та 50500 грн на погашення відсотків за користування кредитом ( а.с.76-84).

Суд першої інстанції, погоджуючись із доводами позивача про не виконання відповідачами взятих зобов`язань по поверненню отриманої суми кредиту в розмірі 103604,61 грн, обґрунтовано виходив із того, що позивачем належними та допустимими доказами доведена сума невиконаного зобов`язання по сплаті тіла кредиту, а відповідачами вказані доводи не спростовані в цій частині.

Колегія суддів також погоджується в цій частині із висновком суду першої інстанції і з доводами позивача про невиконання відповідачкою ОСОБА_2 , як позичальником, та відповідачем ОСОБА_1 , як поручителем, вказаних зобов`язань.

При цьому колегія суддів враховує, що хоч строк договору кредитної лінії не сплив, однак в силу положень ст. 1050 ч.2 Ц України у зв`язку з неповерненням позичальником коштів у строки, визначені графіками платежів, позивач вправі вимагати повернення всієї суми наданого кредиту, що ним і зроблено при подачі вказаного позову.

Перевіряючи доводи апелянта в частині неправильності стягнення судом процентів за користування кредитними коштами, то колегія суддів частково погоджується із вказаними доводами виходячи з наступного.

Так, із матеріалів справи вбачається, що сума неповернутих процентів за користування кредитними коштами за період з 27 грудня 2018 року по 07 травня 2019 року вже була предметом судового розгляду за зверненням КС «Співдружність» у червні 2019 року до Дніпровського районного суду міста Києва у справі № №755/8207/19, відповідно до рішення цього суду від 05 грудня 2019 року, тому повторне вирішення вказаного спору в частині стягнення процентів за користування кредитом за період з 23 листопада 2018 року по 07 травня 2019 року в розмірі 139866,19 грн, є недопустимим, оскільки вже існує рішення суду про відмову у задоволенні позову в цій частині.

З врахуванням викладеного, а також враховуючи розрахунок наданий позивачем щодо суми заборгованості за Договором кредитної лінії №171202/с від 18 грудня 2017 року ( а.с. 31) колегія суддів доходить висновку про стягнення з відповідачів заборгованості по кредитним коштам в розмірі 473473,10 грн ( 613339,29 - 139866,19), за період з 08 травня 2019 року по 07 липня 2020 року.

Доводи апелянта про те, що позивачем уже була стягнута сума боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки за вказаним виконавчим написом нотаріуса було стягнуто лише поточна на той час заборгованість за несплаченими процентами. Вимог по заборгованості в частині кредиту (тіла) на той час позивачем не пред`являлося ні при вчиненні виконавчого напису, ні при зверненні до Дніпровського районного суду міста Києва у червні 2019 року.

Посилання апелянта на те, що Кредитною Спілкою не повністю враховані суми коштів, сплачені ОСОБА_2 за тілом кредиту, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки позивачем на підтвердження сум сплат здійснених позичальником за кредитним договором як в частині тіла кредиту, так і в частині відсотків надано фінансову довідку, із якої вбачається, що спілкою отримано від ОСОБА_2 , 66895,39 грн, які відповідно до умов договору зараховані на погашення відсотків - 50500 грн, та тіла кредиту - 16395,39 грн.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПКУкраїни).

Оскільки відповідачами на підтвердження своїх заперечень не надано належних та допустимих доказів, тому колегія суддів вважає, що з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку ст. 543 ЦК України підлягає стягненню заборгованість, що утворилася станом на 07 липня 2020 року в розмірі 103604,61 грн. неповернутої суми кредиту, 473473,10 грн. нарахованих процентів, а всього 577077, 71 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, оскільки висновки суду першої інстанції в частині стягнення відсотків за користування кредитним коштами не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в зазначеній частині постановлено з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову у відповідності до ст. 376 ЦПК України.? ?

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки позивач звертаючись до суду із вказаним позовом сплатив судовий збір у розмірі 10754,16 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.8,9), оплатив послуги правничої допомоги в розмірі 4000 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 28/05/20 -пд від 28 травня 2020 року, актом прийому - передачі виконаних робіт від 26 червня 2020 року в якому міститься опис виконаних робіт та платіжним дорученням щодо оплати вказаних послуг на суму 4000 грн ( а.с. 32-37), тому вказані вимоги підлягають задоволенні з покладенням на кожного із відповідачів пропорційного обов`язку по їх відшкодуванню, тобто по 7 377,08 грн ( 10754,16 + 4000 / 2) з кожного.

Керуючись ст. 1048, 1054 ЦК України, ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги Кредитної спілки «Співдружність» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 РНКОПП НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 РНКОПП НОМЕР_2 ) на користь Кредитної спілки «Співдружність» заборгованість за Договором кредитної лінії № 171202/С від 18 грудня 2017 року станом на 07 липня 2020 року в розмірі 103604,61 грн. неповернутої суми кредиту, 473473,10 грн. нарахованих процентів, а всього 577077, 71 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Кредитної спілки «Співдружність» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Співдружність» понесені судові витрати по 7 377,08 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02 грудня 2021 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв