Справа № 367/9224/21
Провадження №4-с/367/82/2021
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, в якій він просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни при винесенні постанови від 10 листопада 2021 року у виконавчому провадженні ВП №67448073 про арешт коштів боржника неправомірними. Скасувати заходи звернення стягнення на рахунках боржника - ОСОБА_1 , вжиті за постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни при винесенні постанови від 10 листопада 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 67448073. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксану Степанівну зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши скаргу з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вбачається із змісту поданої скарги, заявник просить суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни при винесенні постанови від 10 листопада 2021 року у виконавчому провадженні ВП №67448073 про арешт коштів боржника неправомірними. Скасувати заходи звернення стягнення на рахунках боржника - ОСОБА_1 , вжиті за постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни при винесенні постанови від 10 листопада 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 67448073. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксану Степанівну зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 .

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Так, оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається заявник, як на правову підставу скарги, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається із постанови про арешт коштів боржника від 10 листопада 2021 року, виконавчий документ, що виконується приватним виконавцем Микитин Оксаною Степанівною, видано не судом, а приватним нотаріусом. Тобто, постанова про арешт коштів боржника була винесена при примусовому виконанні виконавчого напису № 106826 від 15 липня 2021 року виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки законодавством не передбачено окремого порядку оскарження дій державного (приватного) виконавця щодо вчинення ним дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого напису нотаріуса, а тому дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, мають оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 02 жовтня 2019 року № 346/79/17. Близьких за змістом висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 14 березня 2018 року (справа № 213/2012/16), від 14 листопада 2018 року (справа № 161/15523/17), від 20 березня 2019 року (справа № 821/197/18/4440/16).

Таким чином, встановивши предмет оскарження, яким є дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, суд не убачає підстав для розгляду такої справи в порядку цивільного судочинства, оскільки процесуальним законодавством оскаржувані заявником дії приватного виконавця віднесено до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, оскільки скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд роз`яснює заявнику, що оскаржувані дії приватного виконавця віднесено до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 19,20,186,258-261,352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкриті провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Кравчук