Справа № 202/4076/21
Провадження № 1-кс/202/2085/2021
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря Ситника С.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Чухало Ю.М.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння.

Позивача в підготовче судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату та час проведення судового засідання.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чухало Ю.М. в судовому засіданні заявили клопотання про повернення зустрічної позовної заяви, яка ще не була прийнята судом до розгляду, а також просили залишити без розгляду позов ОСОБА_2 у зв`язку з повторною неявкою позивача до суду без поважної причини.

Суд, заслухавши думку відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, позивач ОСОБА_2 не з`явилась в підготовче судове засідання 25.11.2021 року. Також позивач не з`являлась в судові засідання, призначені на 14 вересня 2021 року та 28 жовтня 2021 року. Позивач повідомлена належним чином, разом з тим причини своєї неявки в судове засідання не вказала.

Відповідно до принципу диспозитивності, встановленого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторони використовують свої права, закріплені ст. 43,49 ЦПК України на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися у судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п. 1 ст. 6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд визнає, що позивач повторно не з`явилась до суду без поважних причин.

Крім того, позивач, будучи обізнаною про дати судового засідання не вчинила дій, направлених на сприяння здійснення правосуддя. Суд розцінює такі її дії як втрату зацікавленості в кінцевому результаті розгляду справи. Внаслідок таких дій, суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу по суті у визначений законодавством України процесуальний строк.

Зі змісту ч. 5 ст. 223 ЦПК України, яка кореспондується з п.3 ч.1ст.257 ЦПК України вбачається, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не вжила заходів для явки до суду для проведення судового засідання за позовом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 втратила інтерес та зацікавленість у розгляді справи та, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, залишає позов без розгляду.

Щодо вимоги відповідача про повернення зустрічної позовниї заяви, суд зазначає наступне.

25 серпня 2021 року до суду , в рамках розгляду цивільної справи № 202/4076/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про виділення в натурі 1/6 частин майна, що є у спіьній частковій власності.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

На момент подання ОСОБА_1 клопотання про повернення йому зустрічної позовної заяви, питання про прийняття даного позову до спільного розгляду з первісним позовом, судом не вирішувалось. Вимоги за зустрічним позовом не було об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Враховуючи наведене, з урахуванням того, що зустрічна позовна заява не прийнята судом до розгляду та її не об`єднано в одне провадження з первісним позовом, згідно з принципом диспозитивності процесу, заява ОСОБА_1 про повернення позову підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, ст. 13, п. 3 ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння - залишити без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі 1/6 частин майна, що є у спіьній частковій власності повернути позивачу за зустрічним позовом.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський