Справа № 283/2863/21
провадження №2/283/845/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

12.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Підставою позовних вимог є те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Після придбання квартири позивачеві стало відомо про те, що за адресою її розташування зареєстрований відповідач, який фактично в ній не проживає. Відтак ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування вищевказаним об`єктом нерухомого майна.

Отже, ОСОБА_1 просить захистити його право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, 12.11.2021 року подав заяву, згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення, просив проводити розгляд справу за його відсутності.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 13.10.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Гальченко Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №2234, ОСОБА_3 передала майно у власність ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв. м., житловою площею 25,0 кв. м. (а.с.6-7).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.10.2021 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_3 , 1988 року народження та її брат ОСОБА_2 , 1986 року народження (а.с.8).

Відповідно до довідки №3458, виданої 29.10.2021 року за підписом депутата міської ради ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає в АДРЕСА_3 . Довідка складена зі слів сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.13).

Отже, відповідач не є членом родини позивача.

Реєстрація відповідача у належній позивачеві квартирі чинить перешкоди у праві власності на вказаний об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не має можливості розпорядитися своєю власністю.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач реалізував своє право на захист власного майна та довів належними та допустимими доказами, що у нього, як у власника квартири, виникають незручності щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном через те, що в ній зареєстрований відповідач, з яким у нього родинні відносини відсутні, який фактично не проживає у квартирі та його особисті речі у ній відсутні, витрати з утримання об`єкта нерухомого майна (сплата комунальних послуг, електроенергії тощо) не несе.

Суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Також суд звертає увагу на те, що визнання позову відповідачем є його диспозитивним правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Керуючись ст. ст.12, 23, 76, 81,258, 273, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 383, 386,391 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_4 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя