ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

м. Черкаси

Справа № 710/652/21
Провадження № 22-ц/821/1799/21
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

адвокат: Смаглій В`ячеслав Миколайович

відповідач: ОСОБА_2

адвокат: Різник Вікторія Павлівна

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 року (ухвалену в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області під головуванням судді Симоненко О.В.)про задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Різник Вікторії Павлівни про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на правову допомогу адвоката у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-

в с т а н о в и в :

26 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 4 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі.

22 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шполянського районного суду Черкаської області із заявою про залишення її позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 4 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - залишено без розгляду.

5 серпня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Різник В.П. до Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката із позивача ОСОБА_1 в розмірі 4700 грн. у вищевказаній справі.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Різник В.П. задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 4700 гривень.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що із доданих до клопотання ухвал Шполянського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року та 24 березня 2021 року вбачається, що позивачка вже зверталась до суду з аналогічним позовом, який за її заявою залишався без розгляду. Суд прийшов до висновку, що відповідач під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 4700 грн., необхідних для підготовки та розгляду справи, розмір яких підтверджується належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись з ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що суперечить нормам матеріального права та постановленою із порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення питання щодо розподілу понесених судових витрат, просила скасувати ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 рокута постановити нову, якою зменшити розмір витрат відповідача, понесених на оплату правової допомоги, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 до 1500,00 грн.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належну оцінку співмірності суми витрат на правничу допомогу з реальністю їх витрат і розумністю їх розміру.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_2 та його представником не надано до суду належних доказів щодо об`єктивності понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов 17 листопада 2021 року, представник відповідача - адвокат Різник В.П., вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою, а вимоги, викладені в ній такими, що не підлягають до задоволення, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 року залишити без змін, оскільки дана ухвала є законною і обґрунтованою.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що суд першої інстанції при вирішенні клопотання про стягнення судових витрат всебічно, повно та об`єктивно дослідив надані на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу докази, врахував необґрунтованість дій позивача та зловживання нею процесуальними правами.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

23 листопада 2021 року на електронну адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, в якій зазначено, що через незадовільний стан здоров`я прибути в судове засідання, призначене на 23 листопада 2021 року по справі не може, тому просила розгляд справи перенести на інший день, проте без надання відповідних доказів на підтвердження зазначеного, внаслідок чого колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 . Крім того, забезпечення прав вказаної особи здійснюється в судовому засіданні її представником - адвокатом Смаглієм В.М.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується (постанова Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18).

Як вбачається з наявних матеріалів справи,позивачка ОСОБА_1 вже зверталася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та визнання розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що до якого 24 березня 2021 року Шполянським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу про залишення її без розгляду у зв`язку із заявою позивачки про залишення її позовної заяви без розгляду (справа № 710/1010/20), тобто з аналогічним предметом позову у справі, що розглядається.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_2 було заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який становить 4700,00 грн. (а.с. 117)

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги від 25 червня 2021 року №109, адвокат Різник Вікторія Павлівна, зобов`язується надавати клієнту ОСОБА_2 , правничу допомогу в справі №710/652/21 у Шполянському районному суді Черкаської області. Сума гонорару встановлюється згідно додаткової угоди (а.с.144-146).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 25 червня 2021 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги №109 від 25 червня 2021року, укладеної між адвокатом Різник В.П. та Холзаковим Д.П., сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за Договором про надання правничої (правової) допомоги становить, зокрема: за збір доказів - 1000,00 грн., складання та подання відзиву на позов - 3000,00 грн., представництво інтересів відповідача в судових засіданнях - 700,00 грн. за один день судових засідань. При цьому, оплата послуг Адвоката здійснюється на умовах 100% попередньої оплати. (а.с. 148)

На підтвердження виконаних робіт наданий акт виконаних робіт за договором про надання правничої (правової) допомоги №109 від 25.06.2021 року, який підписаний 04.08.2021 року між адвокатом Різник Вікторією Павлівною та ОСОБА_2 , відповідно якого сторони підтверджують, що адвокатом були надані, а клієнтом прийняті та оплачені наступні юридичні послуги: збір доказів -1 година - 1000 гривень, складання та подання відзиву на позов - 3 години - 3000 гривень, представництво відповідача в судових засіданнях - 1 судодень - 700 гривень (а.с.167-168).

Згідно із детальним описом робіт, виконаних адвокатом Різник В.П. по справі №710/652/21, заявлена відповідачем ОСОБА_2 сума витрат на професійну правничу допомогу 4700 грн, складається з: 1000 грн, - збір доказів (1год х 1000грн/ год). 3000 грн, - складання та подання відзиву на позов (3 год. Х 1000 грн/год). 700 грн., - представництво інтересів відповідача в суді під час здійснення цивільного судочинства (700 грн, судодень х 1 судове засідання 04.08.2021) (а.с.169).

Згідно прибуткового касового ордера №б/н від 25 червня 2021 року та від 03 серпня 2021 року адвокат Різник В.П. прийняла від ОСОБА_2 , на підставі договору про надання правничої допомоги №109 від 25 червня 2021 року 4000,00 грн. та 700,00 грн. (а.с.148а,166а).

З матеріалів справи вбачається, що адвокат відповідача ОСОБА_2 була його представником у суді першої інстанції; підготувала відзив на позовну заяву та брала участь у судових засіданнях.

Таким чином, з огляду на викладене, відповідач ОСОБА_2 згідно з положеннями статті 141 ЦПК України довів надання йому адвокатом Різник В.П. зазначених послуг у суді першої інстанції у відповідних сумах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність ОСОБА_2 понесених ним і документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвокатом.

Розмір витрат на правничу допомогу обраховано на підставі договору про її надання, є співмірним із складністю справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з не співмірністю витрат в порядку ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала Шполянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 рокує законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст.ст.258, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області 13 серпня 2021 року про задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Різник Вікторії Павлівни про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат, понесених на правову допомогу адвоката, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

(Повний текст постанови суду складено 26 листопада 2021 року)