ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/660/21
Провадження № 22-ц/4820/1688/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представниці відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог і процесуальні дії суду першої інстанції

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 зазначив, що 26 вересня 2006 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Хмільник Улав Вінниця Любар, у порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху при зміні напрямку руху з головної на другорядну дорогу не надав перевагу в русі автобусу «Богдан 092-01» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження. Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2008 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі закону про амністію. У зв`язку з ушкодженням здоров`я позивачеві завдано моральної шкоди, зокрема він відчуває сильний фізичний біль, продовжує лікуватися, потребує реабілітації та санаторно-курортного лікування, змінився спосіб його життя. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 250 000 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 250 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 120 000 грн моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Стягнено з ОСОБА_4 на користь держави 1 800 грн судового збору.

Суд виходив з того, що ОСОБА_4 як власник джерела підвищеної небезпеки зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 завдану моральну шкоду. При цьому розмір відшкодування слід визначити з урахуванням характеру правопорушення та його наслідків, глибини душевних і фізичних страждань позивача, вимог розумності та справедливості. Оскільки позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, то з цих підстав у позові не може бути відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 25 000 грн моральної шкоди посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначений судом без урахування характеру та обсягу страждань останнього, а також інших обставин, які мають істотне значення. Так, з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди минуло майже п`ятнадцять років, увесь цей час ОСОБА_4 добровільно надавав ОСОБА_1 матеріальну допомогу на лікування та санітарно-курортне оздоровлення, допомагав позивачеві у вирішенні побутових питань і придбавав йому продукти харчування, надавав позивачеві транспортні послуги та цікавився його видужуванням. Розмір присудженого судом відшкодування є необґрунтовано завищеним і підлягає зменшенню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_4 є володільцем автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 вересня 2006 року близько 20 години ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Хмільник Улав Вінниця Любар, у порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху при зміні напрямку руху з головної на другорядну дорогу не надав перевагу в русі автобусу «Богдан 092-01» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран обличчя, консолідованого перелому правої половини тазу з деформацією тазового кільця, післятравматичного деформуючого коксартрозу 2 ступеню, контрактури правого кульшового суглобу, консолідованого внутрішньосуглобового перелому зовнішнього виросту правого колінного суглобу, ускладненого деформуючим артрозом правого колінного суглобу 2 ступеню зі значним порушенням функції правої нижньої кінцівки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2008 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі закону про амністію.

У період з 26 вересня 2006 року до 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 проходив стаціонарне та реабілітаційне лікування з приводу травм, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди. За наслідками ушкодження здоров`я позивача визнано особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату.

Застосовані норми права

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, яка пов`язана з використанням транспортних засобів.

Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.

У випадку завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на власників (володільців) цих джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини водіїв або одного з них. Власники (володільці) джерел підвищеної небезпеки, внаслідок взаємодії яких іншій особі завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Разом із тим, останній вправі вимагати виконання зобов`язання з відшкодування збитків повністю або частково як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, зокрема, внаслідок каліцтва або іншого ушкодження, неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_1 зазнав ушкодження здоров`я, тривалий час лікувався, визнаний особою з інвалідністю, відчував фізичний біль і душевні страждання.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 завдана моральна шкода.

Моральної шкоди ОСОБА_1 завдано внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автобуса «Богдан 092-01» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У справі відсутні дані про особу володільця автобуса «Богдан 092-01» реєстраційний номер НОМЕР_2 , наразі, скориставшись своїм правом вибору боржника, ОСОБА_1 пред`явив свої вимоги лише до ОСОБА_4 .

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховано, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 зазнав тяжких травм, визнаний особою з інвалідністю, ушкоджено його опорно-руховий апарат. У зв`язку з цим, він переніс значний фізичний біль і пережив емоційний стрес, який супроводжувався страхом за своє майбутнє. ОСОБА_1 тривалий час лікувався, були порушені нормальні життєві зв`язки позивача, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про присудження з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 120 000 грн моральної шкоди є обґрунтованим.

На думку суду апеляційної інстанції, названа сума є належною компенсацією завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, що сприятиме відновленню порушених прав останнього.

Посилання ОСОБА_4 на неправильність визначення судом розміру відшкодування моральної шкоди не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2021 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Гавриленко О.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 32