ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1486/21Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/59/21 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

23 листопада 2021 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №606/1486/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2021 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2021 року позов ОСОБА_3 визнано неподаним та повернуто позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

10 листопада 2021 року ОСОБА_3 подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи не вирішив питання про розподіл судових витрат.

В судове засідання сторони не з`явились. Крім того, ОСОБА_3 в заяві про ухвалення додаткового рішення просив проводити розгляд справи без його участі.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 понесено судові витрати, а саме: сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. (а.с. 26).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини п`ятої статті 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку, що у випадку скасування судом апеляційної інстанції судового рішення з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл витрат по сплаті судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати КЦС, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цій справі суд апеляційної інстанції постановою від 04 листопада 2021 року скасував ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2021 року, а справу передав суду першої інстанції для продовження розгляду.

Тобто остаточного рішення по суті спору суд апеляційної інстанції не приймав, а тому підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою) відсутні.

Керуючись статями 141, 270, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2021 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні діїї відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали 26 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді