Провадження № 2/947/3055/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 року

Київський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді Луняченка В.О.

за участю секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, до суду звернувся ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 328141,00 гривень.

Позов заявлений до фізичної особи - ОСОБА_2 , останнім відомим місцем мешкання якого є АДРЕСА_1 , що вбачається з постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.01.2021 №509/1799/20, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.03.2020 року о 14.40 годин в с.Лиманка Одеської області на вул. З.Космодем`янської з вини ОСОБА_2 сталася ДТП, в наслідок якої учасники ДТП а саме автомобіль ЗАЗ -110557 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 отримали механічні ушкодження. Даним ДТП позивачку спричинено матеріальну шкоду, розмір якої відповідно до висновку експерта №6733 від 10.07.2020 року становить 570205, як і ринкова вартість автомобілю, вартість відновлювального ремонту становить з урахуванням фізичного зносу становить 455541,82 грн., ринкова вартість автомобілю з урахуванням пошкоджень отриманих після ДТП становить 114664,00 грн. Ліміт відповідальності НАСК «Орнанта» яка застрахувала правову відповідальність ОСОБА_2 складає 130000,00гривень плюс франшиза 2600 грн., тобто розмір матеріальної шкоди, яку позивач просить стягнути з винуватця ДТП становить 328141,00 гривень. Наявність матеріальної шкоди, яка не відшкодована у добровільному порядку, зумовила звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді від 10.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2021 року, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового. розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутністю

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що позивач доводить розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що саме позивачем не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так матеріалами справи встановлено, що 12.03.2020 року о 14 годині 40 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_2 в смт Лиманка Одеської області рухався по вул. Зої Космодем`янської перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде небезпечно, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.01.2021 року, адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ст.1 24 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням терміну накладення адміністративного стягнення. Однак у постанові зазначено, що ДТП відбулось у зв`язку з порушенням ОСОБА_3 правил дорожнього руху України, а саме п.10.1, відповідальність за порушення яких передбачення положенням ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_1 , останній звернулась до судового експерта Федотова Ф.В., висновком якого за №6733 від 10.07.2020 року визначено ринкову вартість автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 на момент ТП, яка сталася 12.03.2020 року- 570205,00 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 внаслідок ДТП яка сталася 12.03.2020 року , що дорівнює вартості КТЗ та становить 570205,00 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 з урахуванням фізичного зносу складників внаслідок ДТП яка сталася 12.03.2020 року становить 455541,82 грн.. ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 з урахуванням аварійних пошкоджень отриманих в ДТП, яка сталася 12.03.2020 року становить 114664,00 гривень.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №1961-ІУ у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати. Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З наданих суду доказів вбачається, що на час скоєння ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована НАСК «Оранта», ліміт відповідальною за якою становить 130000,00 гривень, франшиза 2600,00 гривень.

Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону №1961-ІУ, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20.01.16р. по справі № 6-2808цс15 надано роз`яснення стосовно того, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК У країни.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка висловлена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц:

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування заподіяної шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Матеріальна шкода, що підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням ліміту відповідальності страховика, франшизи та вартості залишків автомобіля придатних до реалізації становить 328141,00 гривень ( 570205,00 грн. 130000,00 грн. + 2600,00 грн. 114664,00 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті її порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючі що відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого, вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи.

Згідно правової позиції Верховного суду України від 20 січня 2016 р. по справі № 6- 2808цс15 - суд дійшов до наступного висновку: «...право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є АБСОЛЮТНИМ і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована.

Відповідно до положення часток 1 та 2 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 328141,00 гривень.

Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).

В даному випадку суд вважає доведеним понесені судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3290 гривень, які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 16, 993, 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст. 12,13, 81, 259, 223, 263-265, 354 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) про відшкодування матеріальної шкоди- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН невідомий, згідно постанови суду місце мешкання - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду, завдану в наслідок дорожньо- транспортної пригоди у розмірі 328141,00 ( триста двадцять вісім тисяч сто сорок одна грн.. 00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН невідомий, згідно постанови суду місце мешкання - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3290,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду та/або через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя Луняченко В. О.