РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року

м. Рівне

Справа № 556/1491/17

Провадження № 22-ц/4815/921/21

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2020 року у справі за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держземагенства в Рівненській області, Володимирецької районної державної адміністрації про поділ земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держземагенства в Рівненській області, Володимирецької районної державної адміністрації про поділ земельної ділянки - задоволено частково.

Додатковим рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2020 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі № 556/1491/17 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держземагенства в Рівненській області, Володимирецької районної державної адміністрації про поділ земельної ділянки - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 по 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу з кожного.

Не погоджуючись з додатковим рішенням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу в якій доводять про необґрунтованість та незаконність рішення. Вказують на те, що рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року було скасовано в частині встановлення сервітуту та фактично повністю задоволено вимоги позивачів у зв`язку з цим підлягає скасуванню додаткове рішення. Просять додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Відповідачем ОСОБА_4 подано відзив, яким заперечує щодо задоволення апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити без змін.

Відповідно до ч.13 ст. 7, ч.1ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України,суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що при розгляді даного спору та ухваленні рішення по суті заявлених позовних вимог не було вирішено питання про судові витрати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, за вирішенням якого шляхом постановлення додаткового рішення звернулася відповідач.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. з кожного позивача, місцевий суд виходив з того, що вони підтверджені належними та достовірними доказами, а передбачені ч. 5 ст.137 ЦПК України підстави для зменшення суми заявлених витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держземагенства в Рівненській області, Володимирецької районної державної адміністрації про поділ земельної ділянки - задоволено частково.

Поділено земельну ділянку площею 0,1023 га для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за межами населеного пункту на землях Старорафалівської сільської ради, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №277672, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0552 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Встановлено безстроковий безоплатний сервітут у вигляді права проходу з земельної ділянки ОСОБА_4 до колодязя, розташованого на земельній ділянці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року в частині встановлення безстрокового безоплатного сервітуту у вигляді права проходу з земельної ділянки ОСОБА_4 до колодязя, розташованого на земельній ділянці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , скасоване.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зі змісту позовної заяви та заяви про зміну підстави позову вбачається, що позовними вимогами позивачів було виділення у натурі по 1/4 частині земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0552 кожному позивачу.

З постанови Рівненського апеляційного суду від 09 лютого 2020, якою задоволено апеляційну скаргу позивачів, щодо скасування встановленого безстрокового безоплатного сервітуту у вигляді права проходу з земельної ділянки ОСОБА_4 до колодязя, розташованого на земельній ділянці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вбачається, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

Слід зазначити, що в матеріалах відсутні докази, які б підтверджували вимоги відповідача про виділення у натурі частини земельної ділянки або заперечення щодо позовних вимог позивачів. Сам по собі факт виділення у власність відповідача земельної ділянки разом з матеріалами та обладнанням, що використані для спорудження незавершеного будівництва садового будинку і господарських будівель не може враховуватись судом як часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з позивачів.

Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення. Скасування первісного судового рішення є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення до нього. Таких висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 31 травня 2021 року у справі № 911/132/14.

У зв`язку із наведеним апеляційна скарга на вказане додаткове рішення підлягає до задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції до скасування.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити

Скасувати додаткове рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2020 року про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 2000 гривень з кожного та в задоволенні цих вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О.Гордійчук

С.С. Шимків