Провадження № 2-о/742/122/21
Єдиний унікальний № 742/4636/21
УХВАЛА

іменем України

03 грудня 2021 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Фетісова Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи в порядку окремого провадження за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Матвієнка Володимира Михайловича, заінтересована особа Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Прилуки про встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В:

Представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Матвієнком В.М. подано до суду заяву, заінтересована особа Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Прилуки про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свою заяву мотивує тим, що заявник звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2. До заяви крім інших додала трудову книжку та документи про стаж роботи. Проте, на її заяву надійшла письмова відповідь відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 06 квітня 2021 року про відсутність права на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 через відсутність необхідного пільгового стажу по Списку №2. Зокрема, згідно записів у трудовій книжці заявник 01 листопада 1984 року була прийнята ученицею маляра по метану в цех лако-фарбних покриттів на Черкаський завод телеграфної апаратури. 27 листопада 1991 року було звільнено у зв`язку з переїздом до іншого міста. З квітня 1996 року Черкаський завод телеграфної апаратури було перейменовано у ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури», документи передані арбітражним керуючим-ліквідатором на архівне зберігання. З 14 серпня 2008 року ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури» перейменовано у ПАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури». На запит ПАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури» щодо підтвердження підстав проведення перейменувань, правонаступника підприємства та надання довідки про заробітну плату за час роботи на підприємстві, направлено відповідь щодо відсутності даної інформації, тому заявник і звернулася до суду із заявою про встановлення факту періодів роботи, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах на Черкаському заводі телеграфної апаратури з 01 листопада 1984 року по 27 листопада 1991 року.

Вирішуючи питання про прийняття до провадження цивільної справи, приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, до яких відносяться, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту періодів роботи неохідне для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок N 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Крім того, Постановою Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Порядок), який визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Зокрема, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі N 198/623/18 (провадження N 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі N 556/132/18 (провадження N 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі N 559/2652/16-ц (провадження N 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі N 401/2020/17-ц (провадження N 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі N 523/30/17 (провадження N 61-12771св18), від 10 червня 2020 року у справі N347/576/18 (провадження N 61-45995св18).

Як встановлено, на момент звернення представника ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту періодів роботи, наявне рішення органу Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, яке може бути оскаржене у встановленому законом порядку, тобто існує спір щодо права на отримання пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадку відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі вищевикладеного, керуючись 258, 260, 293, 315, 352-355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити представнику заявника ОСОБА_1 адвокату Матвієнку Володимиру Михайловичу у відкритті провадження у справі за заявою, заінтересована особа Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Прилуки про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства.

Копію ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявнику не пізніше наступного дня після її постановлення разом із позовними матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі скасування цієї ухвали заява вважатиметься поданою в день первісного звернення до суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА