Справа № 510/1025/20
Провадження № 2/510/680/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.21 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копія заповіту від 21.07.2017р. ОСОБА_5 , складеного на ім`я ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія заяви ОСОБА_6 від 24.07.2006р. про відмову від спадщини на користь ОСОБА_5 ; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 30.07.2002р. № 1277; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2012р. № 1520; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2015р. - на 1/3 частину земельної ділянки за ОСОБА_6 ; копія довідки до акту огляду МСЕК на ім`я ОСОБА_6 (ІІ група інвалідності); копія свідоцтва про народження відповідачки; копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2012р. № 1517; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2015р. - на 1/3 частину земельної ділянки за ОСОБА_5 ; копія державного акту серії І-ОД № 051152 від 21.11.2003р. на право приватної власності на землю - земельні ділянки загальною площею 2,15 га, розташовані на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; земельні ділянки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копії витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 22.05.2019р., що належать ОСОБА_6 із їхніми кадастровими планами; копії витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; копія домової книги; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 17.09.2021р.; копія заяви ОСОБА_1 від 21.02.2019р. про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 27.02.2019р. (свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 не видавалося); копія відповіді на запит нотаріуса від 11.06.2019р.; копія запиту нотаріуса від 06.06.2019р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 27.02.2019р. (про наявність заповіту ОСОБА_5 ); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.02.2019р. (дата заведення спадкової справи - 27.02.2019р.); копія заяви ОСОБА_1 від 21.02.2019р. про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.02.2019р. (свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6 не видавалося); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.02.2019р. (заповіту, спадкових договорів ОСОБА_6 не укладав); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.02.2019р. (дата заведення спадкової справи - 28.02.2019р.); копія запису акту про народження ОСОБА_6 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; копії постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.05.2019р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі була призначена спадкоємицею за заповітом ОСОБА_5 (вона є її племінницею) та є двоюрідною сестрою ОСОБА_6 , відповідачка являється матір`ю позивачки та рідною сестрою ОСОБА_4 (чоловіка ОСОБА_5 ).

За життя ОСОБА_5 (тітці позивачки) та ОСОБА_6 (двоюрідному брату позивачки) належало наступне майно:

-по 1/3 частині земельних ділянок загальною площею 2,15 га, розташованих на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; земельні ділянки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт серії І-ОД №051152 від 21.11.2003р. на право приватної власності на землю; копія свідоцтв про право на спадщину за законом від 21.05.2012р. № 1517, 1520).

На випадок смерті ОСОБА_5 розпорядилася належним їй майном, 21.07.2017р. склала заповіт на ім`я позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1 - померла. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно (1/3 частину земельної ділянки).

За життя ОСОБА_6 не розпорядився належним йому майном, заповіту не склав, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому майно (1/3 частину земельної ділянки).

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулася (21.02.2019р.) до нотаріальної контори із заявами про її прийняття за заповітом (після смерті ОСОБА_5 ) та за законом (після смерті ОСОБА_6 ). Проте оформити спадщину було неможливо у зв`язку із тим, що в неї були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Відповідачка у справі із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки, про що 15.05.2019р. нотаріусом були винесені відповідні постанови.

Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцями.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на відповідні частини земельних ділянок, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_5 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка її не прийняла та на неї не претендує.

Крім того, позивачка також прийняла спадщину за законом (як спадкоємиця четвертої черги) в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_6 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка її також не прийняла та на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_5 та є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_6 .

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідними заявами. Як зазначила позивачка, після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивачка також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за заповітом та за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідних заяв до нотаріуса про прийняття спадщини. Крім того, позивачка в даний час фактично управляє та володіє спадковим майном (зберігає копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки, розпорядилася щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України - після смерті ОСОБА_5 та за законом (як спадкоємець четвертої черги) в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України - після смерті ОСОБА_6 , оскільки в обох випадках своєчасно подала заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Родинні відносини позивачки із ОСОБА_6 підтверджені наданими суду доказами, він був її двоюрідним братом, крім цього, позивачка та члени її родини дійсно мешкали разом із родиною нині померлих, допомагали їм, як у догляді за будинком , так і по господарству, а після смерті ОСОБА_5 (матері ОСОБА_6 ), позивачка продовжувала доглядати за ОСОБА_6 , оскільки той був інвалідом з дитинства та потребував стороннього догляду та опіки.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на відповідні частини земельних ділянок з підстав прийняття спадщини за заповітом та за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233-1235, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

І. Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на:

-1/3 частину земельних ділянок загальною площею 2,15 га із кадастровими номерами :01:002:0138 та :01:001:0118, розташованих на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; земельні ділянки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.05.2012р. № 1517),

що належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-1/3 частину земельних ділянок загальною площею 2,15 га із кадастровими номерами :01:002:0138 та :01:001:0118, розташованих на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; земельні ділянки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.05.2012р. № 1520),

що належала ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК