Дата документу 06.12.2021 Справа № 317/2952/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2952/21 Головуючий у 1 інстанції Сакоян Д.І.
Провадження № 22-ц/807/3712/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Крилової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 вересня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И ЛА:

У серпні 2021 року ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 .

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 07 вересня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ТОВ «Запоріжгаз збут» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є, те що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу, що розміщений на офіційному сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання та письмової форми договору, а тому посилання суду першої інстанції про необхідність надання договору укладеного між заявником та ОСОБА_1 , є хибними, а відсутність цього договору не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2021 року ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ за період з 01.03.2019 року по 01.02.2021 року у розмірі 19517 грн. 46 коп..

Відмовляючи у виданні судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що до характерних ознак наказного провадження належить документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Як зазначив суд першої інстанції, пунктом 3 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затв. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Між тим, скаржник ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надав доказів направлення на адресу ОСОБА_1 заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу, що є підставою вважати укладеним між сторонами договором.

Доданий до заяви Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам не підписаний ні заявником ні боржником.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що представником заявника до заяви про видачу судового наказу не доданий договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Відтак суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що до заяви не додані докази, які підтверджують факт укладення між сторонами договору про постачання природного газу побутовим споживачам, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції керувався положеннями п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, за якими суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Зазначений висновок суд першої інстанції узгоджується з правовими позиціями, викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у якому роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Суд першої інстанції роз`яснив заявникові що відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Одночасно судова колегія враховує, що заявник не позбавлений і права на звернення до суду за вирішенням спору у позовному провадженні.

Та обставина, що боржник підписав акт про припинення розподілу газу не свідчить про наявність безспірної заборгованості та існування заяви приєднання до умов типового договору.

Доводи, апеляційної скарги не містять підстав для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду.

Таким чином, рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням вимог закону, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: