Справа №613/1283/21 Провадження № 2/613/435/21
02 грудня 2021 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 613/1283/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування належним позивачу житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.2015.
ОСОБА_1 зазначає, що у вищевказаному будинку зареєстрований він та його син ОСОБА_3 . Раніше сторони проживали разом у спірному житловому будинку, однак з 2019 року відповідач вирішив проживати окремо, наразі його місце проживання позивачу не відомо, сторони не спілкуються. Відповідач з власної волі не проживає за місцем реєстрації більше року, не сплачує комунальні послуги, не надає коштів на утримання будинку, його особисте майно за місцем реєстрації відсутнє. Вказаними діями відповідач створює позивачу перешкоди, як власнику, у користуванні та розпорядженні житлом, зокрема, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на зареєстровану у житловому приміщенні особу, позивач не може повноцінно скористуватися субсидією по оплаті комунальних послуг, чим порушуються його права, у зв`язку з вказаним ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області 02.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.
Заходи забезпечення позову не вживались.
Ухвалою Богодухівського районногосуду Харківської області від 01.11.2021 задоволено заяву позивача про витребування доказів. Витребувано з Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області відомості про те, чи звертався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 2020 року по теперішній час із заявою про чинення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , з боку ОСОБА_1 чи інших осіб.
Ухвалою Богодухівського районногосуду Харківської області від 01.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження по цивільній справі № 613/1283/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, на тридцять днів.
Ухвалою Богодухівського районногосуду Харківської області від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що його син ОСОБА_3 після смерті його матері (дружини позивача) став проживати окремо від батька, приблизно з травня 2020 року повністю припинив з ним будь-які відносини та перестав користуватися житловим будинком по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не спілкується з батьком, не надає допомоги на утримання будинку, не сплачує комунальних платежів. Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом І групи по зору, не працює, самостійне утримання будинку для нього є обтяжливим, а реєстрація ОСОБА_3 у вказаному будинку є перешкодою для отримання ОСОБА_1 субсидії. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином як шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, так і відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неприбуття до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача, допитавши свідка, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини.
Судом встановлено, згідно зі свідоцтвом про право власності від 20.11.2015, виданого державним реєстратором Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, індексний номер: 48026985, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2015, індексний номер: 48027353, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Богодухівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області від 28.01.2000, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 11).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 29.07.2021, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Богодухівської міської ради за № 5079, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).
Вказане також підтверджується записами у домовій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , копія якої наявна у матеріалах справи (а.с. 12-18).
Згідно з довідкою, виданої 29.07.2021 ОСОБА_1 квартальною ОСОБА_4 , підпис якої засвідчено керуючим справами виконкому Богодухівської міської ради Харківської області Щербак А. від 30.07.2021, що за адресою: АДРЕСА_1 , прописаний син ОСОБА_1 ОСОБА_3 , 2000 р.н., який за вказаною адресою не проживає понад рік. Довідка також підписана свідками: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 20).
Відповідно до листа Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області вих. № 6134/119-71/01-2021 від 04.11.2021, за період з 2020 року по теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про чинення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області не звертався (а.с. 51).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 , проживає з ним в одному провулку, знайома також із відповідачем ОСОБА_3 .. Підтвердила, що ОСОБА_3 більше року (приблизно з травня-червня 2020 року) не проживає і не з`являється у буд. АДРЕСА_1 . Про будь-які конфліктні ситуації з приводу користування вказаним будинком, що виникали б між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , свідку не відомо.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами ст. 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
В силу ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Беручи до уваги, що ОСОБА_3 є сином позивача та зареєстрований у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що відповідач є членом сім`ї ОСОБА_1 у розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР.
Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Положеннями ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, показань свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання без поважних причин ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 , та невикористання житла за його прямим призначенням понад один рік.
Жодних доказів, які б спростовували такий висновок, суду не надано.
За таких умов, встановивши, що відповідач тривалий час не проживає у спірній квартирі, яку залишив добровільно, витрат на її утримання не несе, до правоохоронних органів щодо захисту своїх прав чи інтересів або з позовом про усунення перешкод у користуванні спірним приміщенням (вселення) до суду не звертався, враховуючи, що доказів поважних причин його відсутності понад рік у вказаній квартирі не надано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 383, 391, 395, 401, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).
Відповідач ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 03.12.2021.
Суддя О.С. Сеник