ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/2404/21
Провадження № 22-ц/4820/1867/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Стаднічук Н.Л. від 22 вересня 2021 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

встановив:

У серпні 2021 року позивач АТ «Акцент-Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 04.01.2019 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі підписаної нею анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами і тарифами складає між ними кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами відповідно до умов договору, що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язань за договором.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21054,56 грн., яка складається з 14980,30 грн. заборгованості за кредитом; 6074,26 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2021 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що відповідачка в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила своїм підписом факт ознайомлення з цими Умовами і Правилами та зобов`язався в подальшому знайомитися із змінами до них. Відповідачка користувалася кредитом, це теж значить, що вона ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг і погодилася з ними, оскільки цей кредитний договір є договором оферти. Боржниця отримала кредитну картку та скористалася кредитними коштами, тобто, погодилася з умовами, що діяли на момент зняття коштів та зобов`язана сплачувати процентну ставку. На підтвердження розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача банком надана банківська виписка.

Суд не врахував, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією та сплата періодичних платежів. Водночас не враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 09.07.2018 року у справі №202/19403/13-ц, постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі №705/6061/15-ц та постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №265/7652/15-ц.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проводиться в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку від 12.11.2018 року, на яку посилається позивач, підписана ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , як зазначає позивач.

Анкета-заява не містить інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний із тим, що дана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованих в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Разом із позовною заявою, крім вказаних копій анкети-заяви і паспорта на ім`я ОСОБА_2 , позивач подав до суду розрахунок заборгованості станом на 11.04.2021 року, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, який не містить підпису відповідача, витяг з Умов та правил - Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», підписаний лише представником банку.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності позивачем укладення кредитного договору з відповідачкою ОСОБА_1 , оскільки анкета-заява про приєднання Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку підписана ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , при цьому у справі відсутні докази у справі, що це одна та сама особа. Позивачем також не доведено факт видачі відповідачці кредитної картки певного виду й відкриття на її ім`я карткового рахунку, а отже, факт надання кредитних коштів відповідачці та розпорядження нею кредитними коштами.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції правильно констатував, що позивачем не доведено достатніми та допустимими доказами факт укладення кредитного договору з відповідачкою ОСОБА_1 , оскільки заява-анкета про приєднання Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку підписана ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , при цьому у справі відсутні докази, що це одна й та сама особа. Не доведено також видачу відповідачці кредитної картки певного виду й відкриття на її ім`я карткового рахунку з встановленням певного кредитного ліміту, а отже, надання їй кредитних коштів та розпорядження ними.

Додана до матеріалів справи фотокопія паспорта ОСОБА_1 не свідчить про те, що ОСОБА_2 в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_3 » і це є одна і та ж особа.

За відсутності в матеріалах справи доказів отримання відповідачем кредитної картки, доказів відкриття на її ім`я карткового рахунку з встановленням певного кредитного ліміту (відповідних довідок, виписки про рух коштів по рахунку) суд першої інстанції правильно вказав, що розрахунок заборгованості за кредитом не є достатнім та допустимим доказом на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу та наявності заборгованості у вказаному банком розмірі.

В свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не приймає до уваги як доказ виписку про рух коштів по рахунку щодо ОСОБА_1 за період з 04.01.2019 року по 30.09.2021 року (основна карта НОМЕР_1 ), яка долучена до апеляційної скарги, оскільки апелянтом (позивачем) не надано докази неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Не довів позивач і того, що саме з долученими до позову Умовами і правилами та Тарифами ознайомилася і погодилася відповідач ОСОБА_1 .

Наведене цілком спростовує твердження апелянта про погодження істотних умов договору з ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2021 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова