Справа № 148/1091/21
Провадження №2/148/529/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 14.02.2020 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з позивачем. Під час спільного проживання у позивача з відповідачем не склались відносини, почали виникати сварки на побутовому підґрунті. В даний час вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач свого обов`язку щодо утримання сім`ї не виконує. В зв`язку з цим позивач просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Крім того, 10.08.2021 від позивача до суду надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1500 грн. (а.с.23).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити. В останнє судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До суду він неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву з проханням здійснювати розгляд у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно. Від нього надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково. Зазначає, що у нього з позивачем є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Твердження позивача відносно того, що він не бере участі в утриманні дитини абсолютно не відповідає дійсності та спрямоване на формування у суду хибного уявлення про дані обставини. Він утримує доньку в міру своїх можливостей та доходів. Не заперечує щодо обовязкку утримувати дитину, однак вважає, що розмір аліментів має бути виправданий з урахуванням дійсних потреб дитини та матеріального становища. Враховуючи, що з 01.07.2021 прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2013 грн., він готовий сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1100 гривень щомісячно. Він офіційно не працює, в центрі зайнятості не зареєстрований, не має власного житла та транспортних засобів, проживає разом з батьками. Вважає, що підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дружини немає, оскільки він не має можливості надавати матеріальну допомогу. Просить в цій частині позов залишити без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та підтримав відзив відповідача на позовну заяву. Зазначив, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1100 грн. Позивач зобовязана так як і відповідач нести половину таких витрат. Заперечив проти стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що такої можливості відповідач не має, а це є обовязковою умовою згідно закону. Зазначив, що його довіритель інших утриманців не має, є працездатною особою, працює неофіційно, однак його заробітки є мінливими і нестабільними. Власного нерухомого майна чи транспортних засобів у нього немає. Також заперечив проти стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, так як позивачем при зверненні до суду не було зазначено попереднього розрахунку суми судових витрат.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 14.02.2020 Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) , про що зроблено актовий запис № 14 (а.с. 7).

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 6).

З довідки №02-34-551, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області 24.06.2021, судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та на її утриманні знаходиться дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки №22 від 20.01.2021 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 40).

Згідно витягу №276 від 08.08.2021 виданого Відділом центру надання адміністравних послуг Тульчинської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані 8 осіб, в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ( а.с. 43).

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_2 , він був звільнений з посади продавця-консультанта TOB «АТБ маркет» 23.08.2019 (а.с.41).

Згідно з довідкою, виданою Тульчинською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості №994 від 06.08.2021 ОСОБА_2 не зареєстрований в Тульчинській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості України (а.с. 42).

За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття.

Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з положень даних статей утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Оскільки судом встановлено та не заперечується сторонами, що дитина проживає з позивачем, тому аліменти на утримання дитини необхідно стягувати на її користь з відповідача.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СКУкраїни визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст. ст. 181, 182 СК України та приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, працює неофіційно та його доходи є нестабільними, визнання ним позову частково не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На переконання суду, саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та справедливості, буде співмірним із витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини та відповідатиме інтересам дитини.

Доказів, які б свідчили про можливість відповідача сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі, зокрема в розмірі 3500 грн., як про те просить позивач, суду не надано.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст. ст. 75, 84 СК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Однак, за змістом вказаної статті з чоловіка можливо стягнути аліменти на утримання жінки, з якою проживає дитина, якщо він достатньо матеріально забезпечений.

Разом з тим, належними та допустимими доказами того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, не доведено, тобто не доведено спроможності відповідача сплачувати аліменти одночасно на дитину та на утримання матері дитини. Наявні в матеріалах справи докази про доходи відповідача свідчать про відсутність в останнього такої можливості.

За таких обставин, суд до ходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положенняст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в її позовній заяві вказано, що відповідно до п.9 ч. 3 ст.175 ЦПК України на день подачі позову судових витрат вона не понесла. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в матеріалах справи відсутній.

З огляду на викладене правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд не вбачає. Разом з цим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення 908,00 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від його сплати.

За змістом ч.1 ст. 1911 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Отже, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 24.06.2021, саме з цієї дати суд і присуджує аліменти.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 75, 79, 80, 84, 180 - 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 15, 19, 76-81, ч. 2 ст. 134, 141, ч. 4 ст. 206, ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.06.2021 до її повноліття.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави на рахунок UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) судовий збір в розмірі 908.00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя Л.А.Штифурко