Справа № 2-1689/11
Провадження № 4-с/761/62/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарях Буцан Р.О., Загірній Л.П.,

за участі

представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

представника приватного виконавця Непом`ящої П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з даною скаргою, зважаючи на наступне. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва було видано виконавчий лист № 2-1689/11 від 25.04.2013 р. на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. було відкрито виконавче провадження № 60138917. Разом з тим виконавче провадження відкрито з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» - з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а отже мав бути повернутий стягувачу. Крім того, приватний виконавець прийняв виконавчий документ і з порушенням ст. 24 Закону, оскільки фактичним місцем проживання боржника - ОСОБА_3 є с. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. Також скаржник зазначив, що у виконавчому листі не вказано дату народження боржника. За таких обставин, скаржник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2019 р. про відкриття виконавчого провадження № 60138917.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали заявлені вимоги, посили задовольнити.

Представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. зазначив, що вимоги Закону України «Про виконавче провадження» порушено не було, підстави для задоволення скарги відсутні.

Представник зацікавленої особи (стягувача) ПАТ «Універсал Банк» про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, проте в судове засідання не з`явився, що відповідно до приписів ст. 450 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані матеріали суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 25.04.2013 р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду від 24.01.2011 року у справі № 2-1689/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму розмірі 401 584 грн. 23 коп. та судових витрат: судовий збір у розмірі 1 700 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн. 00 коп.

Строк пред`явлення до виконання виконавчого документа зазначено наступним чином - до 28.11.2012 року.

Також не заперечувалась учасниками процесу та обставина, що 23.09.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (ВП 60138917).

За положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В свою чергу ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що в разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Так, на виконавчому листі, що його видано Шевченківським районним судом м. Києва 25.04.2013 р. міститься відмітка про повернення виконавчого документа відповідно до положень п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 22.12.2018 р. Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Слід зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження», положеннями якого керувався державний виконавець, набрав чинності 05.10.2016 р.

Відповідно до ч. 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного нормативно- правового акту, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені, встановлені цим Законом.

Отже, з дня повернення виконавчого листа № 2-1689/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 25.04.2013 р. стягувачу, останній має право пред`явити виконавчий документ до виконання протягом трьох років, починаючи з 22.12.2018 р.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, стягувач ПАТ Універсал Банк» звернувся до приватного виконавця з відповідною заявою 23.09.2019 року - в межах встановлено Законом України «Про виконавче провадження строку».

За відомостями, наданими Шевченківським районним судом м. Києва (лист-відповідь ОСОБА_3 № 01-15/7/2021-Вих/ЦК/204 від 05.01.2020 р.) в реєстрі обліку вхідної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду станом на день відповіді реєстрацію надходження заяви АТ «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа від 24.01.2011 № 2-1689/11 не виявлено.

Разом з тим, суд не може покласти в основу рішення доводи представників ОСОБА_4 щодо пропуску стягувачем строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання до Києво-Святошинської державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, як підставу для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Надані приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. матеріали виконавчого провадження містять постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Л.М. про повернення виконавчого документа стягувачу саме на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Слід зазначити, що Законом України «Про виконавче провадження», а саме положеннями ст. 18 - Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, не містять в собі обов`язку при вирішені питання про відкриття провадження за виконавчим документом поданим стягувачем після переривання строку, встановлено ст. 12 Закону, перевіряти порядок здійснення виконавчих дій іншим органом.

При цьому ОСОБА_3 , під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про оскарження ОСОБА_3 дії державних виконавців Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області.

Також суд не може взяти до уваги і доводи представників скаржника щодо порушення приватним виконавцем положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», зважаючи на наступне.

Вищенаведена норма матеріального права містить наступні положення - Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено: у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Вимоги до виконавчого документу зазначені положеннями ст. Закону України «Про виконавче провадження», якою визначені вимоги до виконавчого документу.

Так, у виконавчому документі зазначається серед іншого повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Як свідчать матеріали справи, у заяві про примусове виконання рішення адреса проживання боржника зазначена, як - АДРЕСА_1 .

Виконавчий лист № 2-1689/11, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 25.04.2013 р., також містить таку інформацію щодо місця проживання боржника - АДРЕСА_1 .

З огляду на вищенаведене, у приватного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу у зв`язку із тим, що останній пред`явлено не за місцем виконання.

Щодо доводів скарги щодо відсутності у виконавчому документі дати народження боржника слід звернути увагу на наступне.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 р. у справі № 686/3941/19 Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19).

Отже відсутність у виконавчому листі № 2-1689/11 дати народження боржника також не може бути підставою для повернення зазначеного виконавчого документу стягувачу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як це визначено ст. 447 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва діяв в межах положень Закону України «Про виконавче провадження», а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 . Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 353,447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлений 17.11.2021 року.

Суддя: