Провадження №2-з/521/392/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеса Леонов О.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9 ), Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, Код ) про визнання зобов`язань припиненими,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Чернушич Спартак Миколайович звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Національного банку України, Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача та визнання зобов`язань припиненими та просить суд:

1.Відновити грошові зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним договором №ODMLGK01420455 від 05 вересня 2007 року, у зв`язку з проведенням реструктуризації в порядку Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" №1381-IX та пункту 7 розділу IV "Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", визнавши зміст зобов`язання наступним чином:

-валюта зобов`язання - українська гривня;

-сукупна сума заборгованості, яка вважається непогашеною за результатами проведення реструктуризації - 0,00 гривень.

2.Визнати зобов`язання за Кредитним договором №ОВМІХЖ01420455 від 05 вересня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , припиненими.

3.Визнати зобов`язання за Договором іпотеки №ODMLGK01420455 від 05 вересня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. зареєстровано в реєстрі за №4259, що укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", та ОСОБА_1 - припиненими.

4.Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис (реєстраційний номер обтяження 5607384) від 05.09.2007 року про державну реєстрацію приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. обтяження: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 19907138, накладений на підставі Договору іпотеки від 05.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В., зареєстрованого в реєстрі за №4259.

5.Виключити з Державного реєстру іпотек запис (реєстраційний номер обтяження 5687212) від 19.09.2007 року про державну реєстрацію приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. обтяження: тип обтяження: іпотека; об`єкт обтяження: квартира, однокімнатна, житловою площею - 17,4 кв.м., загальною площею - 33,2 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 19907138, накладений на підставі Договору іпотеки від 05.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В., зареєстрованого в реєстрі за №4259.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 29.11.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді Леонову О.С. 30.11.2021 року

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просить суд:

1.Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2.Заборонити Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" та будь-яким іншим особам вчиняти дії, пов`язані з укладенням будь-яких правочинів направлених на перехід прав Кредитора та Іпотекодержателя за кредитним та іпотечним договором, зокрема але не виключно, укладанням договорів про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, договорів факторингу, договорів продажу (купівлі-продажу), договорів про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідних застережень в іпотечному договорі та інших, стосовно квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , а також вчиняти дії пов`язані із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно на підставі вказаних вище правочинів.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подання такої заяви становить 454 грн. 00 коп.

Однак позивач до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору не надала та зазначає, що вона звертається до суду з «позовною заявою про захист прав споживачів». Для обґрунтування підсудності і несплати судового збору позивач посилається на положення ЗУ «Про захист прав споживачів».

Посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» , є безпідставними.

Згідно із ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 р. "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер…).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідно ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Але, як вбачається з позовної заяви, підставою звернення позивача з позовом до суду не є порушення відповідачем Закону України "Про захист прав споживача" (позов не містить жодного посилання на порушення прав позивача саме як споживача та способи їх захисту, передбачених саме цим Законом, з огляду на їх несправедливість (ч. 6ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів").

Згідно преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 ч. 1ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, між сторонами виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

В силу ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того ,щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Більш того, суду не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся до суду.

Також суд не може погодитись з позицією позивача, щодо недоцільності зустрічного забезпечення, оскільки статтею 154 ЦПК України передбачено право та обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення під час розгляду заяви про забезпечення позову, тобто відповідно до вимог ст.151 ЦПК України позивач повинен внести пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а суд відповідно до положеньст.154 ЦПК України буде вирішувати обов`язковість його застосування.

Враховуючи те, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, така підлягає поверненню заявнику.

При цьому, суд роз`яснює, що заявник не позбавлений права, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Чернушич Спартака Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9 ), Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, Код ) про визнання зобов`язань припиненими - повернути заявнику.

Копію ухвали разом із заявою про забезпечення позову невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Суддя: О.С. Леонов

06.12.21