Справа № 447/1763/20 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/1438/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Ждан К.О.,

з участю представника позивача Приватної агрофірми ім..Івана Франка - Якубівського І.Є., представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника Приватної агрофірми ім. Івана Франка на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року у справі за позовом Приватної агрофірми ім.Івана Франка до ОСОБА_1 , державного реєстратора виконавчого комітету Новороздільської міської ради Яценко Ярини Володимирівни про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності і про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

03.07.2020 року приватна агрофірма ім.Івана Франка в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом відповідно до якого просить визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області Яценко Я.В. щодо реєстрації 07.07.2017 року за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно в с. Берездівці Миколаївського району Львівської області, а саме: зерносклад за адресою: АДРЕСА_1 , зерносклад за адресою: АДРЕСА_2 , навіс зерноскладу за адресою: АДРЕСА_3 , вагу за адресою: АДРЕСА_4 та прохідну за адресою: АДРЕСА_5 та витребувати вищевказане майно у незаконного володільця ОСОБА_1 на користь Приватної агрофірми ім.Івана Франка. В обґрунтування позову наведено наступне.

07.07.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вищевказані об`єкти. Право власності зареєстровано на підставі акта прийому-передачі та свідоцтва про право власності на майновий пай. Після реєстрації права власності виявилося, що на майно накладено арешт. Державний реєстратор прийняла рішення про реєстрацію права на спірне нерухоме майно в порушення п.51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім цього, на момент реєстрації права власності на зазначені вище об`єкти, державної виконавчою службою накладено арешт на все майно ПАФ, що свідчить про те, що державним реєстратором не перевірено наявність/відсутність обтяжень перед реєстрацією права власності. Позивач вважає, що незаконними діями державного реєстратора Яценко Я.В. щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на спірні об`єкти нерухомого майна порушено право ПАФ ім.Івана Франка як законного володільця, а тому просить визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора Яценко Я.В. від 07.07.2017 року та витребувати спірне майна з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 09 липня 2021 року у задоволенні позову Приватної агрофірми ім.Івана Франка до ОСОБА_1 , державного реєстратора виконавчого комітету Новороздільської міської ради Яценко Ярини Володимирівни про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності і про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_3 оскаржив позивач - Приватна агрофірма ім. Івана Франка. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу, що державним реєстратором Яценко Я.В. при прийнятті рішення про реєстрацію права власності на спірні об`єкти не дотримано п.51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Зазначає, що заяви ОСОБА_1 були подані державному реєстратору ОСОБА_5 04.07.2017, після набрання чинності Постанови №1127, в зв`язку з чим розгляд цих заяв, в тому числі і на предмет відповідності поданих документів вимогам законодавства, мав здійснюватися відповідно до Порядку державної реєстрації, затвердженого Постановою №1127. Подані ОСОБА_1 заяви державному реєстратору не відповідали вимогам Порядку державної реєстрації , в редакції чинній на дату подання заяв 04.07.2017, в зв`язку з чим державний реєстратор мав відмовити йому у державній реєстрації права власності на підставі п.3 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV. Також звертає увагу на незаконність відмітки із підписом ОСОБА_6 на поданому ОСОБА_1 свідоцтві (майновому сертифікаті) оскільки таких повноважень ні законодавство, ні положення про об`єднання співвласників цілісного майнового комплексу, розташованого в с.Берездівці Миколаївського району Львівської області, ні самим Об`єднанням, ні за його головою не передбачають. Відмітка на свідоцтві має проставляти підприємство-правонаступник (ПАФ ім. І.Франка) із підписом його керівника Вірта М.В. та печаткою ПАФ. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов у повному обсязі, а судові витрати просить покласти на відповідача.

27 вересня 2021 року від ОСОБА_7 , представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , представника Приватної агрофірми ім. Івана Франка до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 07.07.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 5 об`єктів нерухомого майна, а саме: зерносклад (насіннєве сховище) загальною площею 951,8 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; навіс зерноскладу, загальною площею 1792,7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; прохідну загальною площею 7,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 ; зерносклад, загальною площею 1022,1 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; вага (критий тік) загальною площею 27,1 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

Право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна зареєстроване державним реєстратором на підставі акту приймання-передачі пайового майна виділеного в натурі від 03.12.2015 року, свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛВ 138024 від 03.12.2015 року, витягу з протоколів зборів власників майнових паїв цілісного майнового комплексу від 03.12.2015 року; рішення Берездівецької сільської ради від 29.06.2011 року №45, технічних паспортів.

При прийнятті рішення щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно державний реєстратор керується: Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1015р. №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1141, а також Цивільним кодексом України, Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Постановою Кабінету міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28.02.2001 №177.

Діючи у спосіб визначений Порядком ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141, державний реєстратор здійснює відповідні пошуки, що підтверджуються сформованими та наявними в реєстраційних справах Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо кожного об`єкта окремо (індексні номери документів: 91481251, 901482792, 91476949, 91570641, 91456611). Із сформованої інформації видно, що відсутні відомості про арешти чи інші обтяження.

Згідно з відомостями з бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав щодо кожного об`єкта окремо (індексні номери документів 91468798, 91476317, 91482672, 91456039, 91481146) інші заяви, в тому числі про заборону вчинення реєстраційних дій, рішення судів про заборону вчинення дій відсутні.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28.02.2001 №177 перелік власників майнових паїв затверджується органом місцевого самоврядування на території якого розташоване КСП.

Протоколом № 1 зборів уповноважених власників майнових паїв ПАФ ім. Івана Франка від 01.11.2001 р. затверджено пайовий фонд ПАФ, список осіб, які мають право на майновий пай. Керівництвом ПАФ подано до Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області разом зі списком осіб, які мають право на майновий пай, перелік основних засобів пайового фонду ПАФ ім.Івана Франка. Відповідно до зазначеного документа, до складу основних засобів пайового фонду, що знаходяться у с. Берездівці, віднесені, зокрема: вага, склад міндобрив - зерновий склад; зерносклад ; навіс зерноскладу та прохідна.

30 червня 2011 року на підставі заяви ОСОБА_8 в рахунок погашення майнового паю, належного йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № 138005, на суму 233 354,9 грн., зборами уповноважених власників майнових паїв прийнято рішення про виділення йому зерноскладу -насіннєвого сховища, навісу зерноскладу та прохідної. Крім цього, рішенням зборів уповноважених власників майнових паїв 30 червня 2011 р. ОСОБА_9 в рахунок погашення майнового паю, належного йому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай ЛВ № 138006 на суму 67307 грн., виділено зерносклад побудований у 1988 р.

Керівником ПАФ підписані акти прийому-передачі зерноскладу, навісу зерноскладу, прохідної ОСОБА_8 та зерноскладу ОСОБА_9 , однак зазначені особи так і не зареєстрували у встановленому законодавством порядку за собою право власності на це майно.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 28.09.2012р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до Берездівецької сільської ради Львівської області, ПАФ імені Франка про визнана права власності на майно. Ухвалою апеляційного суду Львівської області 24.12.2012 вказане рішення залишено без змін, однак встановлено, що правомірність набуття ОСОБА_10 права на спірні об`єкти нерухомого майна ПАФ ім.Івана Франка ніким не оспорюється.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що при прийнятті рішення державним реєстратором про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно було дотримано вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування. Щодо позовних вимог в частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_11 на користь позивача спірних об`єктів нерухомості, суд прийшов до висновку, що вказані вимоги суд є похідними, а тому вони задоволенню не підлягають.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства (а не самого підприємства). Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Належне підприємству на праві колективної власності майно може бути передано за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених (ст.8 Закону).

Згідно з ч.3 ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Підписати акт приймання-передачі вищезазначених нежитлових будівель та інші необхідні документи у зв`язку із прийнятим рішенням, збори власників майнових паїв уповноважили ОСОБА_6 .

Заявлене для реєстрації права власності майно передано, про що складено акт приймання-передачі пайового майна виділеного в натурі та на Свідоцтві про майновий пай зроблено відповідний напис 03.12.2015 року.

Порядок передачі майнових паїв членам колективних сільськогосподарських підприємств врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Постановою Кабінету міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28.02.2001 №177, відповідно до якого майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства, факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Станом на 03.12.2015 року не існувало жодного нормативно-правового акта який би визначав обов`язковість відмітки на сертифікаті та скріпленого печаткою підпису керівника підприємства-правонаступника.

Покликання представника позивача ОСОБА_12 про те, що державним реєстратором Яценко Я.В. при прийнятті рішення про реєстрацію права власності на спірні об`єкти не виконано п.51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що є підставою для її скасування, не знайшли свого підтвердження, оскільки Редакція Постанови Кабінету Міністрів України 1127 від 25.12.2017 р., згідно пункту 51 якої для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подається свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою набрала чинності лише 01.01.2016р.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім цього, судом встановлено, що спірне майно має особливий статус пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, його власниками виступали колишні члени КСП.

Частиною 4 ст. 82 ЦК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24.12.2012 у справі №1313/2605/2012 встановлено, що правомірність набуття ОСОБА_8 права власності на 5 об`єктів, які є предметом розгляду в даній справі, не оспорюються ПАФ ім. Ів. Франка, останній визнав вимоги ОСОБА_8 щодо права власності на спірні об`єкти та на підтвердження цього прийняв відповідні рішення виконкому щодо оформлення за останнім право власності, під час розгляду даної справи відсутні підстави вважати, що ОСОБА_8 безпідставно набув право власності на спірні об`єкти, які в подальшому відчужив ОСОБА_1 - відповідачу по справі.

Судом правильно встановлено, що право ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а в подальшому і ОСОБА_1 на спірні об`єкти нерухомості жодним із членів ПАФ ім.Івана Франка не оскаржувалося та не оспорювалося.

ПАФ ім. Івана Франка в минулому було володільцем спірного майна на підставі договору оренди, однак станом на момент реєстрації права власності та оформлення документів, що стали підставою для реєстрації права власності, договірні орендні відносини припинені, а на спростування згаданого не представлено жодних доказів щодо наявності права на користування спірним майном.

Суд першої інстанції доречно звернув увагу, що право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нерухоме майно набувається в порядку, що існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції прийшов до правильного та вмотивованого висновку, що при прийнятті рішення державним реєстратором про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно дотримано вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Суд правильно зазначив, що позовні вимоги в частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_11 на користь позивача спірних об`єктів нерухомості - є похідними, а тому вони задоволенню не підлягають.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , представника Приватної агрофірми ім. Івана Франка жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника Приватної агрофірми ім. Івана Франка - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк