С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1062/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

12 листопада 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом компанії Луіджі Лавацца (Luigi Lavazza S.p.A.) до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання патентів недійсними та зобов`язання вчинити дії.

ІІ. Описова частина

У вересні 2019 році юридична особа Луіджі Лавацца (Luigi Lavazza S.p.A.) звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з вимогами до ОСОБА_2 (Відповдіача-1), Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Відповдіач-2) про визнання недійсними патентів та зобов`язання вчинити дії.

Зокрема, Позивач просить визнати недійсними патенти України на промислові зразки № НОМЕР_2 "ІНФОРМАЦІЯ_1" та № НОМЕР_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2", які були видані ОСОБА_2 .

Після відкриття провадження у справі Міністерство економічного розвитку і торгівлі України змінило назву на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що спірні патенти зареєстровано із порушенням вимог Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», оскільки промислові зразки за Спірними патентами не відповідають умовам патентоспроможності, а саме новизні та заявки на Спірні патенти подані із порушенням прав Позивача на торговельні марки за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4.

Зокрема, Позивач вказує, що Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у офіційному бюлетені "Промислова власність" було опубліковано відомості про промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_1" за заявкою ОСОБА_2 № s201801152 від 17.04.2018, на підставі чого йому було видано патент № НОМЕР_2 (Промисловий зразок-1).

Крім того, як зазначає Позивач, були опубліковані також відомості про промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" за заявкою ОСОБА_2 № s201802949 від 18.12.2018, на підставі чого йому було видано патент № НОМЕР_1 від 25.02.2019 (Промисловий зразок-2).

Позивач вважає, що вищевказані промислові зразки не відповідають умовам патентоспроможності та порушують його права, а тому патенти на нього мають бути визнаний недійсним.

Позивач посилається на те, що він використовує позначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у своїй діяльності (в тому числі - в назві компанії) з моменту його створення у 1927 році. Фактично позначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є прізвищем засновника компанії - ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), який почав використовувати власне прізвище для цілей маркування своїх товарів ще починаючи з 1895 року. Зазначене підтверджується інформацією про історію Позивача, яка розміщена на його офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 (інформація про історію Позивача також доступна російською мовою на ІНФОРМАЦІЯ_5).

З метою захисту своїх прав на позначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », позивач, серед іншого, отримав правову охорону наступних знаків для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією: знак за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 18.07.1966 та знак за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_4 від 25.01.2007. Дія вказаних знаків також поширюється на територію України з 12.07.2002 та 25.01.2007 відповідно.

Також позивач зазначає, що він використовував позначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для маркування своєї продукції, яка поширювалась на території України, задовго до подачі відповідачем заявок на отримання оспорюваних патентів на промислові зразки.

Позивач посилається на те, що спірні промислові зразки не відповідають критеріям патентоспроможності в розумінні ч. 1 ст. 461 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», оскільки вони не є новими.

Позивач стверджує, що сукупність суттєвих ознак промислових зразків за спірними патентами № НОМЕР_2 та НОМЕР_1 стала загальнодоступною у світі задовго до дати подачі Відповідачем-1 ОСОБА_2 заявок на одержання патентів на зазначені промислові зразки, а відтак, ознака новизни відсутня, а тому не відповідає умовам патентоспроможності.

При цьому оскільки позивач є власником значної кількості знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями, у тому числі - протиставленого знака «ІНФОРМАЦІЯ_3», дія якого поширена на територію України з 25.01.2007, схожим настільки, що його можна сплутати, із домінуючими елементами промислових зразків за спірними патентами № НОМЕР_2 та НОМЕР_1, позивач вважає, що факт отримання Відповідачем-1 спірних патентів спричинило порушення його прав, зокрема на торговельну марку за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_4 від 25.01.2007 в розумінні абз. абз. 4, 5 п. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг».

Позивач посилається на те, що відповідно до п.п. в) п. 1 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» патенти на спірні промислові зразки НОМЕР_2 та НОМЕР_1 були видані внаслідок подання заявок з порушенням прав інтелектуальної власності позивача, а відтак, мають бути визнані недійсними.

Ухвалою суду від 12.09.2017 відкрито провадження в цивільній справі.

12.11.2019 від представника відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшов відзив в якому проти задоволення позовних вимог Відповідач-2 заперечував.

Ухвалою суду від 13.12.2019 було призначено судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

22 липня 2020 року до суду надійшов Висновок експертів №308/19 за результатами проведеного експертного дослідження.

Під час перебування справи в провадженні суду Відповідача-2 Міністерство економічного розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України замінено на правонаступника - Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності».

08.04.2021 від Відповідача-1 Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) також надійшов відзив на позовну заяву, в якому звернуто увагу суду на те, що процедура реєстрації промислових зразків за оспорюваними патентами була проведена у спосіб, в межах та в порядку, передбаченому вимогами Закону України «Про охорону прав на промислові зразки».

12.04.2021 від представника Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій наведені пояснення і аргументи щодо відзиву, а позовні вимоги підтримані у повному обсязі.

В судове засідання представник Позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника Відповідача ОСОБА_2 - адвоката Литвинова О.Р. - до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його начебто на самоізоляції після хвороби COVID-19. Разом з тим, будь-яких доказів у підтвердження зазначених обставин представником не надано.

Суд визнав за можливе розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних матеріалів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, заслухавши пояснення представників Позивача, врахувавши доводи сторін та подані до суду відзиви на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши підготовлений на замовлення Позивача висновок експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності та надані письмові докази у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у офіційному бюлетені "Промислова власність" було опубліковано відомості про промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_1" за заявкою Відповідача у справі - ОСОБА_2 № s201801152 від 17.04.2018 на підставі чого йому було видано патент № НОМЕР_2 від 11.06.2018. (Промисловий зразок 1)

Крім того, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у офіційному бюлетені "Промислова власність" було опубліковано відомості про промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" за заявкою Відповідача у справі - ОСОБА_2 № s201802949 від 18.12.2018 на підставі чого йому було видано патент № НОМЕР_1 від 25.02.2019 (Промисловий зразок 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема промислові зразки (ч. 1 ст. 420 ЦК України).

Згідно з абзацом третім ст. 1 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (в редакції, чинній на час проведення експертизи заявки) промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання.

Статтею 462 ЦК України (в редакції, чинній на час проведення експертизи заявки) передбачено, що набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Умови та порядок видачі патенту встановлюються законом.

Права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом (ст. 469 ЦК України).

Пунктом 1 ст. 25 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (в редакції, чинній на час проведення експертизи заявки) визначено, що патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності запатентованого промислового зразка умовам патентоспроможності, визначеним цим Законом; б) наявності у сукупності суттєвих ознак промислового зразка ознак, яких не було у поданій заявці; в) видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Згідно до п. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (в редакції, чинній на час проведення експертизи заявки) промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим.

Відповідно до п. 2 статі 6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (в редакції, чинній на час проведення експертизи заявки) промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Крім того, у процесі встановлення новизни промислового зразка береться до уваги зміст усіх раніше одержаних Установою заявок, за винятком тих, що на зазначену дату вважаються відкликаними, відкликані або за ними Установою прийняті рішення про відмову у видачі патентів і вичерпані можливості оскарження таких рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 ЦК України промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим.

Згідно до ст. ст. 462, 464 ЦК України набуття права інтелектуальної власності засвідчується патентом, зважаючи на що недійсним може бути визнаний сам патент.

Позивач зазначає, що промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом № НОМЕР_2 та промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_2» за патентом № НОМЕР_1 не відповідають критерію «новизна», оскільки сукупність суттєвих ознак стала загальнодоступною у світі до дати подання заявок № s201801152 від 17.04.2018 та № s201802949 від 18.12.2018.

На підтвердження таких обставин позивач посилається на те, що він отримав правову охорону наступних знаків для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією: знак за міжнародною реєстрацією НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 18.07.1966 та знак за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_4 від 25.01.2007. Дія вказаних знаків також поширюється на територію України з 12.07.2002 та 25.01.2007 відповідно.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач використовував позначення «ІНФОРМАЦІЯ_3» для маркування своєї продукції, яка поширювалась на території України щонайменше з 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

В матеріалах справи міститься складений на виконання ухвали суду від 13.12.2019 Висновок експертів № 308/19 за результатами комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у справі № 760/25040/19 від 15 липня 2020 року, яким встановлено, що:

-в матеріалах справи №760/25040/19 містяться відомості, згідно яких сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № НОМЕР_2 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи, тобто до 17 квітня 2018 року.

-в матеріалах справи №760/25040/19 містяться відомості, згідно яких сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № НОМЕР_1 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи, тобто до 18 грудня 2018 року.

-зображення, внесені до Державного реєстру патентів України на промислові зразки, на яких представлена сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України НОМЕР_2, містять позначення, схожі настільки, що їх можна сплутати із знаками для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_3 та/або НОМЕР_4.

-зображення, внесені до Державного реєстру патентів України на промислові зразки, на яких представлена сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № НОМЕР_1, містять позначення, схожі настільки, що їх можна сплутати із знаками для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями НОМЕР_3 та/або НОМЕР_4.

Згідно з п.8.1.4.1 «Правил складання та подання заявки на промисловий зразок» затверджених наказом МОН України № 110 від 18.02.2002 року, суть промислового зразка характеризується сукупністю відображених на зображеннях його суттєвих ознак, які визначають зовнішній вигляд виробу з його естетичними та/або ергономічними особливостями.

Відповідно до п. 8.1.4.3 «Правил складання та подання заявки на промисловий зразок» при виділенні суттєвих ознак промислового зразка повністю має бути описана сукупність суттєвих ознак основного з варіантів, а розкриття суті кожного з інших варіантів здійснюється шляхом описування тих ознак, які відрізняють кожний інший варіант від основного.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Належним та допустимим доказом у справах, пов`язаних з вирішенням спорів про визнанням недійсними патенту на промисловий зразок, є експертиза, оскільки питання, пов`язані з віднесенням ознак промислового зразка до суттєвих, використанням сукупності суттєвих ознак промислового зразка у виробі чи в іншому об`єкті інтелектуальної власності, потребують спеціальних знань.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 760/6508/16-ц (провадження № 61-21899св18), від 13.11.2019 у справі № 760/20341/16-ц (провадження № 61-29381св18), від 24.06.2020 у справі № 760/4123/16-ц (провадження № 61-13947св18), від 20.01.2021 у справі № 175/4031/17 (провадження № 61-4443ск19).

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Проаналізувавши надані докази, суд вважає за можливе в основу рішення покласти висновок експертів № 308/19 за результатами комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у справі № 760/25040/19 від 15 липня 2020 року, який проведений відповідно до Закону України «Про судову експертизу» експертною установою - Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

З наданого висновку вбачається, що при проведенні дослідження експертній установі надавались матеріали, необхідні для повного дослідження порушених питань, у ньому міститься докладний опис проведених досліджень та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначеного висновку зі сторони відповідачів суду не надано, і наданий висновок не суперечить іншим матеріалам справи.

З Висновку слідує, що промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом № НОМЕР_2 та промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_2» за патентом № НОМЕР_1 не відповідає критерію патентоспроможності «новизна», визначеному ч.1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. п. «в» ст.1 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу.

З наведеного слідує, що Відповідачем-1 було порушено права Позивача щодо використання належного йому відповідно до міжнародної реєстрації знака для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3» за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_4.

Судом також відхиляються доводи відповідача ДП «Український інститут інтелектуальної власності», наведені у відзиві, з огляду на таке.

Відповідність заявки на реєстрацію промислового зразка формальним вимогам відповідно до ст. ст. 11 та 14 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не спростовує того, що такий промисловий зразок має відповідати визначеним законом умовам патентоспроможності та може бути визнаний недійсним у разі, якщо зазначена вимога не буде виконана.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсними патентів України НОМЕР_2 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» та НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_2», а тому вимоги Позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності» від 16.06.2020 № 703-IX Національний орган інтелектуальної власності (далі - НОІВ) визначено функціональним правонаступником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, щодо окремих функцій та повноважень з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, визначених цим Законом.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 2-1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» до владних повноважень, делегованих НОІВ, належить опублікування офіційних відомостей про промислові зразки, ведення Реєстру, внесення до нього відомостей, надання витягів та виписок в електронній та (або) паперовій формі.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про Національний орган інтелектуальної власності» від 13.10.2020 № 1267-р визначено, що функції НОІВ виконує Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності».

Отже, судом встановлено, що на момент винесення рішення функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, зокрема, щодо ведення Державного реєстру України промислових зразків здійснює Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності».

Таким чином, з урахуванням задоволення вимоги про визнання недійсними патентів на промисловий зразок НОМЕР_2 та НОМЕР_1, підлягають задоволенню і вимоги Позивача про зобов`язання Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсними повністю вказаних патентів України та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Враховуючи те, що Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» є функціональним правонаступником центрального органу виконавчої влади щодо окремих функцій з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, відповідно до покладених на них повноважень, суд вважає, що з Відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 7684 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись положеннями ст. ст. 432, 461, 469 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 5, 6, 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», ст. ст. 16, 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов компанії Луіджі Лавацца (Luigi Lavazza S.p.A.). задовольнити.

Визнати недійсним повністю патент України на промисловий зразок НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Визнати недійсним повністю патент України на промисловий зразок НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» внести відомості про визнання патенту України на промисловий зразок НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним повністю до Державного реєстру патентів України на промислові зразки та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» внести відомості про визнання патенту України на промисловий зразок НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» недійсним повністю до Державного реєстру патентів України на промислові зразки та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь компанії Луіджі Лавацца (Luigi Lavazza S.p.A.) судовий збір в розмірі 7684,00 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: Луіджі Лавацца С.п.А. (Luigi Lavazza S.p.A.), адреса: Корсо Нoвара, 59, 10154 Турин, Італія (Corso Novara, 59 I-10154 Torino );

Відповідач-1: ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: відомості відсутні;

Відповдіач-2: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності», адреса: м. Київ, вул. Глазунова, 1; код: 31032378.

Суддя: