Справа № 344/2935/19
Провадження № 2/344/446/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за завдану майнову шкоду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за завдану майнову шкоду, що завдана затопленням його квартири, покликаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно Акту № 03-13/03-77 про залиття (аварію), що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання від 20.07.2018 року КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», 20 липня 2018 року внаслідок несправності змішувача, який знаходиться у кухні квартири АДРЕСА_2 , сталося залиття квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до Висновку № 26/09-2018 експертного будівельно-технічного дослідження від 10.09.2018 року, вартість відновлювального ремонту у квартирі АДРЕСА_3 після залиття з вище розташованої квартири становить 23 087 гривень. Позивач просить стягнути з відповідачки в його користь 23 087,00 грн. завданої майнової шкоди внаслідок залиття квартири; 3 800,00 грн. вартості послуг експерта за складений експертний висновок та понесені витрати на оплату судового збору.

Відповідачка ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, у якому вказала на відсутність її вини у затопленні квартири, оскільки на момент затоплення у її квартирі проживав ОСОБА_4 , який намагався самостійно залагодити цей прикрий випадок, йшов на контакт з позивачем, навіть у квартирі позивача були майстри, які підрахували матеріали та витрати на ремонт квартири позивача після підтоплення, орієнтовна сума відновлювальних робіт становила 4 153 грн. Позивач спочатку погодився на такий варіант, навіть були частково закуплені матеріали, проте через деякий час позивач повідомив громадянину ОСОБА_4 про те, що йому не потрібно робити ремонт і попросив у нього 10 000 грн. Громадянин ОСОБА_4 заперечив і пояснив, що це завелика сума, що ремонті роботи коштують значно дешевше. Проте, в силу обставин, згодом він погодився надати ці кошти позивачу, але позивач відмовився і повідомив йому, що тепер ця сума буде більшою у розмірі 30 000 грн., у випадку ненадання йому цих коштів погрожував подати до суду. У зв`язку із тим, що конфлікт не було вичерпано, а також те, що вона продала квартиру у якій проживав громадянин ОСОБА_4 , то він написав розписку, у якій зазначив, що він неумисно завдав шкоди житлу позивача та досягнуто згоди із власником підтопленої квартири (позивачем). Дана розписка була написана в присутності онучки позивача. Складений Муніципальною інвестиційною управляючою компанією акт № 03-13/03-77 є недопустимим доказом, оскільки складений не у встановленій законодавством формі, не уповноваженими особами та за відсутності заподіювача шкоди. Позивачем не надано жодних доказів того, що шкода його майну була заподіяна саме її діями, а не діями інших осіб. В акті також така інформація відсутня. Також відповідачка зазначає, що з 26.10.2018 року вона не є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Окрім цього позивачка вказує, що не довіряє висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 26/09-2018, у зв`язку із тим, що експертиза проведена по застарілих нормативах, а вартість відновлювального ремонту є явно завищеною та вказує, що звернулася до іншого експерта з заявою про проведення експертного дослідження.

У відповіді на відзив позивач вказує на те, що до відзиву на позовну заяву не долучено договору оренди квартири АДРЕСА_2 , який укладено між ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_4 , про що зазначено в позовній заяві, не долучено жодної довідки, яка б свідчила про те, що ОСОБА_4 був зареєстрований у вказаній квартирі. Також позивач припускає, що ОСОБА_3 через незначний період часу після залиття його квартири продала свою квартиру, з метою уникнення відповідальності за завдану шкоду. Крім цього позивач звертає увагу суду на те, що долучена відповідачкою до відзиву на позовну заяву розписка не є належним доказом вини особи по імені « ОСОБА_4 », такий документ не є належно засвідчений. Ким писався даний документ і яке відношення до даного документа має особа по імені « ОСОБА_5 » йому невідомо. Також безпідставними є посилання відповідачки на те, що висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 26/09-2018 складено по застарілих нормативах, а вартість відновлювального ремонту є явно завищеною. Доказів того, що відповідачка звернулася до експерта з заявою про проведення експертного дослідження не надано, що свідчить про необґрунтованість тверджень відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8-11) та зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 7).

Згідно Акту № 03-13/03-77 про залиття (аварію), що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання від 20.07.2018 року з КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», 20 липня 2018 року внаслідок несправності змішувача, який знаходиться у кухні квартири АДРЕСА_2 , сталося залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12).

28.08.2018 року між позивачем, як замовником, та судовим експертом Максимчиним А.Д. укладено Договір на проведення експертного дослідження для проведення експертного дослідження визначення вартості відновлювального ремонту у квартирі після залиття квартири, вартість якого обумовлена у розмірі 3800 грн. (а.с. 16).

Відповідно до рахунку № 045 від 28.08.2018 року, згідно квитанції № 035W35949 від 29.08.2018 року ОСОБА_1 оплатив вартість проведення експертного дослідження у розмірі 3800 грн. (а.с. 17-18).

10 вересня 2018 року судовим експертом Максимчиним А.Д. складено Висновок №26/09-2018 експертного будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту у квартирі АДРЕСА_3 після залиття з вище розташованої квартири становить 23 087 (двадцять три тисячі вісімдесят сім) гривень (а.с. 19-54).

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як передбачено ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше встановлено договором або законом.

Згідно із положеннями ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року № 61-4600св18.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідачки та розмір завданої шкоди підтверджено актом про залиття та висновком експертного будівельно-технічного дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 затверджені Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Додаток 4 до вказаних правил містить форму акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).

З форми акту вбачається, що він складається та підписується членами комісії та надається для ознайомлення мешканцям квартир.

При цьому, вказані Правила та чинне законодавство не встановлюють недійсність акту про залиття у випадку не ознайомлення з ним мешканців квартир.

Як вбачається, Акт КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» Івано-Франківської міської ради від 20 липня 2018 року № 03-13/03-77 про залиття (аварію), що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання, засвідчений комісією у складі: начальника відділу експлуатації Кошан І.В., інженерами-інспекторами відділу експлуатації Палюга В.С. та ОСОБА_6 , не викликає сумнівів у його достовірності.

А відтак, суд вважає вказаний акт належним та допустимим доказом у справі.

При цьому, твердження сторони відповідача про те, що шкода завдана іншою особою гр. ОСОБА_4 , який за твердженням відповідачки проживав у її квартирі та намагався самостійно залагодити даний випадок з позивачем, суд вважає безпідставними.

Так, згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За ч. 1 ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі.

Відповідачкою суду не представлено суду договору найму (оренди) квартири АДРЕСА_2 , який укладено між нею та фізичною особою ОСОБА_4 . Також інформації про реєстрацію ОСОБА_4 за вказаною адресою матеріали справи не містять.

Долучену відповідачкою копію розписки, яка написана від імені ОСОБА_4 , суд не може оцінювати як належний доказ вини вищезазначеної особи, оскільки з її змісту неможливо встановити ким саме вона написана, а також вказаний документ не посвідчений у встановленому законом порядку.

Виходячи з закріпленого ст. 322 ЦК України принципу тягара утримування майна, власник зобов`язаний належно утримувати свою власність. З положень цієї норми витікає обов`язок власника забезпечувати належний технічний стан і обслуговування в квартирі сантехнічних приладів, труб тощо, а за ст. 151 ЖК України він зобов`язаний провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, безгосподарне ж утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним Кодексом України.

Порядок користування приміщеннями житлових будинків визначений Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 pоку № 572 (далі Правила № 572).

Відповідно до п. 2 Правил № 572, користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності, договором найму (оренди) або іншим документом, що підтверджує право власності чи користування.

За п. 7 Правил № 572 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний … не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

Отже, власник квартири, використовуючи приміщення житлового будинку за призначенням, зобов`язаний забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та їх технічного стану. При прояві несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Відтак, твердження сторони відповідача про те, що вона не повинна нести відповідальність за залиття квартири позивача, оскільки затоплення квартири трапилось внаслідок дій ОСОБА_4 , суд до уваги не бере та відхиляє як безпідставні, оскільки належних доказів про те, що останній проживав у квартирі відповідачки та затоплення трапилось саме з його вини, суду не представлено. У даному випадку саме власник житлового приміщення зобов`язаний утримувати у належному технічному стані майно, що йому належить та знаходиться у його володінні.

Покликання ОСОБА_7 на те, що з 26.10.2018 року вона не є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , із долученням копії договору купівлі-продажу квартири від 26.10.2018 року (а.с. 88), не знімає з відповідачки відповідальність за завдану шкоду, оскільки залиття квартири позивача мало місце 20.07.2018 року і на той час ОСОБА_3 була власником квартири АДРЕСА_5 .

Також не заслуговують на увагу доводи відповідачки про недовіру висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 26/09-2018, оскільки такий висновок складений кваліфікованим судовим експертом, а доказів того, що відповідачка звернулася до іншого експерта з заявою про проведення експертного дослідження, суду не надано, що свідчить про необґрунтованість тверджень відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 23 087 (двадцять три тисячі вісімдесят сім) гривень 00 коп. - відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок залиття квартири; 3 800 (три тисячі вісімсот) гривень вартості послуг експерта за складений експертний висновок.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 768,40 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 :

23 087 (двадцять три тисячі вісімдесят сім) гривень 00 коп. - відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок залиття квартири;

3 800 (три тисячі вісімсот) гривень вартості послуг експерта за складений експертний висновок;

768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. понесених витрат на оплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Антоняк

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2021 року