Справа № 515/526/15-ц
Провадження № 2-п/515/2100/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

26 листопада 2021 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача (за довіреністю) Чепіги Д.О.

представника відповідача адвоката Михайлова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали цивільної справи за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та заяву відпові

дача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 23.03.2021 р., ухваленим зао- чно, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ODT0G A00000035 від 23.04.2008 р. в розмірі 31704,71 дол. США, що за курсом 22,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.03.2015 р. складає 725720,81 грн., а також судовий збір в розмірі 3654 грн.

06 квітня 2021 року за вих. № 515/526/15-ц/1451/2021 копію заочного рішення, у відповідності до вимог ст.ст.272, 283 ЦПК України, було надіслано на адресу відповідача, оскільки він не був присутній у судовому засіданні. Однак, до суду повернувся конверт з копією судового рішення та довідкою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.137, т.2).

Відповідачу було роз`яснено, що заочне рішення, згідно ст.283 ЦПК України, може бути пере- глянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

12 листопада 2021 року від відповідача у справі ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 23.03.2021 р., в якій ставилося питання про скасування зазначеного рі- шення суду та призначення справи до розгляду.

У своїй заяві відповідач посилалася на поважність своєї неявки у судове засідання, зазначивши наступне. Ухвалою суду від 08.09.2017 р. провадження у цій справі було зупинено до вирішення цивільної справи за його позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору не- дійсним. 12.10.2020 р. провадження у справі було поновлено і справу призначено до судового роз- гляду на 17.11.2020 р. на 16.00 год., про що він був повідомлений належним чином, але у судове засідання не з`явився. В подальшому справу було призначено на 13.01.2021 р. на 15.30 год., однак його належним чином не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, оскільки до су- ду повернувся конверт з повісткою про виклик до суду з вказівкою повернення «за закінченням те- рміну зберігання». Після цього справу ще двічі було призначено до судового розгляду на 23 лю- того та 23 березня 2021 року, однак, у судові засідання його належним чином не викликали, а вик- ликали через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки судові повіст- ки на зазначені дати йому не надходили і особисто не були вручені, то він не з`явився до суду та не повідомив про причини своєї неявки. Неповідомлення його у встановленому порядку про роз- гляд справи позбавило його прав, зокрема, подавати докази, клопотання та заяви, пояснення суду, що призвело до ухвалення неправильного рішення. Він не отримував заочне рішення суду, з ним

ознайомився його представник 04.11.2021 р., а його заява була подана до суду 12 листопада поточ- ного року, тобто, без пропуску строку на звернення з цією заявою.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилася, надали заяви, проте, їх неявка, відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, не пе решкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріли зазначеної вище справи, суд вважає, що заява про скасування заочного рі- шення суду задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

04 квітня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника (за довіреністю) Сафіра Ф.О. звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

17 грудня 2015 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недій- сним.

Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_2 .

Згідно рішення Вищої ради правосуддя від 27.07.2017 р. суддю ОСОБА_2 звільнено з поса- ди судді Татарбунарського районного суду Одеської області у відставку. Справу передано на розг- ляд судді Семенюк Л.А., яка ухвалою від 08.09.2017 р. зазначену цивільну справу прийняла до сво го провадження.

Згадану цивільну справу, вилучену у судді ОСОБА_3 у зв`язку звільненням з посади судді Татарбунарського районного суду Одеської області, 16 жовтня 2019 року передано судді Тимоше- нку С.В. для прийняття до свого провадження.

Ухвалою суду від 12.10.2020 р. провадження у справі було поновлено та справу призначено до судового розгляду на 17.11.2020 р. на 16.00 год., про що відповідачу за адресою його реєстрації бу ло направлено судову повістку (а.с.142, т.1), однак до суду повернувся конверт з повісткою з дові- дкою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Повторно судове засідання було призначено на 13.01.2021 р. на 15.30 год., про що відповідачу за адресою його реєстрації було направлено судову повістку (а.с.145, т.1), однак до суду повернув- ся конверт з повісткою з довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

У судове засідання на 23 лютого 2021 року відповідач повідомлявся через оголошення на офіці- йному веб-сайті судової влади України (а.с.148, т.1), але не з`явився.

Про судовий розгляд справи 23 березня поточного року о 16.00 год. відповідач повідомлявся за адресою його реєстрації через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 151, т.1), оскільки на попередні виклики до суду відповідача поверталися повістки з зазначенням, що адресат відсутній за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання судової повістки.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутні- сть представника Банку, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рі- шення (а.с.154, т.1).

Тому суд вважав можливим, відповідно до ст.280 ЦПК України, розглянути справу за відсутно- сті відповідача та ухвалити заочне рішення, маючи всі підстави вважати, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами і, маючи боргові зобов`язання, намагається будь-яким чином ухи- литись від суду з метою уникнення повернення заборгованості..

Про намір ухилитись відповідача від повернення кредитних коштів, на думку суду, може свід- чити той факт, що після отримання від Банку кредиту у розмірі майже 30000 дол. США відповідач 07.12.2015 р. звернувся до суду з позовом про визнання зазначеного кредитного договору недійс- ним, у якому рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.11.2018 р. відмо- влено, з чим погодився Одеський апеляційний суд у своїй постанові від 06.02.2020 р. (а.с.135-138, т.1).

А тому, вважає суд, про судовий розгляд даної справи відповідач знав, для його повідомлення судом застосовувались заходи, передбачені ЦПК України. Але він у судове засідання не з`явився.

Оскільки відомостей про поважність причин неявки відповідача суд не мав і вважав, що він не з`явився без поважних причин, то було визнано можливим розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, та ухвалити рі- шення при заочному розгляді справи, що відповідало положенням ст.ст.280-282 ЦПК України.

У відповідності до ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встанов- лено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а та- кож не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають іс тотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин. Він завчасно та належним чином повідомлявся за місцем реєстрації про розгляд справи і мав можливість повідо- мити суд про причини своєї неявки, про перенесення розгляду справи з тих чи інших причин або про розгляд справи за його відсутності.

Посилання відповідача на те, що судом неповно були досліджені докази у справі, не відповідає дійсності, оскільки судом при розгляді зазначеної цивільної справи були досліджені всі наявні до- кази і на їх підставі ухвалено судове рішення.

Таким чином, доводи відповідача про неможливість приймати участь у судовому засіданні у да- ній справі з поважних причин судом не можуть прийматись до уваги як переконливі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Татарбунарського районного су- ду Одеської області від 23 березня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комер- ційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду, відповідно до ст.353 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду у загальному порядку протягом 30 днів з дня проголошення.

У цьому разі, відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Тимошенко С.В.