Провадження № 2/522/4066/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

27.10 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства « Туристично-виробнича фірма « Чорне Море» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 300 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 300 000 грн.

Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що в результаті незаконного будівництва паркінгу впритул до будинку, в якому розташована квартира позивача, з`явились наскрізні тріщини на стінах та вологість в кімнатах, сходова клітина стала небезпечною, оскільки втратила будівельну жорсткість, наявні елементи підтоплення, грунтові води значно підвищилися, чим завдано позивачу матеріальну та моральну шкоду.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Тарасова А.В. від 09.11.2016 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

14.03.2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси призначена судова будівельно-технічна експертиза на вирішення якої поставлено наступні запитання:

- які пошкодження конструктивних елементів (несучих стін, міжповерхового перекриття, віконних та дверних отворів, покрівлі, тощо), елементів внутрішнього оздоблення (оздоблення стін та перегородок, підлоги, стелі, вхідних та внутрішніх дверей та дверних коробок, віконних рам та склопакетів тощо), обладнання (водопостачального, каналізаційного, опалювального) квартири АДРЕСА_1 наявні станом на момент проведення експертизи?

- які з наявних пошкоджень квартири АДРЕСА_1 могли виникнути внаслідок реконструкції будівель за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та зведення безпосередньо впритул будинку АДРЕСА_2 будівлі паркінгу готелю «Чорне Море»?

- яка вартість ремонтно будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , встановлених при відповіді на запитання № 1?

12.11.2018 року матеріали справи повернулись на адресу суду з наданням експертного висновку та були розподілені в провадження судді Шкамерди К.С., оскільки на підставі Рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 07 грудня 2017 року №3943/1дп/15-17 відсторонено від здійснення правосуддя суддю Тарасова А.В. до ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про звільнення з посади або скасування рішення дисциплінарної палати у відношенні судді Тарасова А.В..

17.01.2019 року прийнято до провадження уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Туристично-виробнича фірма « Чорне Море», Приморської районної адміністрації Одеської міської ради по якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 300 000 грн., моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою Приморського районного м. Одеси від 19.02.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2019 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Туристично-виробнича фірма «Чорне море», Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , в частині позовних вимог щодо ПАТ "Туристично-виробнича фірма «Чорне море», оскільки ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ «ТВФ «Чорне море», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника та дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В провадження судді Абухіна Р.Д. справа надійшла 23.10.2019 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 2538/19 від 23.10.2019 року, винесеного у зв`язку з закінченням повноважень здійснення судочинства судді Шкамерди К.С..

10.06.2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради по якій просива стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 216 101,41 грн. та моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.; судові витрати просила стягнути з відповідача.

Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що в результаті незаконного будівництва паркінгу, який здійснювався ПАТ « Туристично-виробнича фірма « Чорне море» впритул до будинку, в якому розташована квартира позивача, з`явились наскрізні тріщини на стінах та вологість в кімнатах, сходова клітина стала небезпечною, оскільки втратила будівельну жорсткість, наявні елементи підтоплення, грунтові води значно підвищилися, чим завдано позивачу матеріальну та моральну шкоду. Позивач звертається із позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради оскільки Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради 16.03.2007 року було видане Розпорядження № 551, затверджено проект укріплення основних та несучих конструкцій житлової будівлі АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . Згідно мотивувальної частини вказаного розпорядження, його прийняття було пов`язано з запланованою реконструкцією будівель з організацією торгівельного комплексу та допоміжних приміщень готелю « Чорне море».

20.07.2020 року від представника Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в яких зазначено, що 16.07.2007 року райадміністрацією прийнято розпорядження № 1389 « Про скасування розпорядження Приморської райадміністрації від 16.03.2007 року за № 551 « про затвердження проекту укріплення основних та несучих конструкцій житлової будівлі АДРЕСА_4 та житлової будівлі АДРЕСА_5 ». Скасовуючи розпорядження від 16.03.2007 року за №551 райадміністрація діяла з метою недопущення проведення несанкціонованих будівельних робіт та захисту прав мешканців АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .

Також зазначено, що Приморська районна адміністрація не є органом на який покладено обов`язок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в м. Одесі, тому у неї не було правових підстав для втручання в будівельні роботи, що здійснювались ВАТ ТВФ « Чорне море».

Крім того представником відповідача зазначено, що позивач ще у 2007 році була обізнана про скасування Приморською районною адміністрацією розпорядження « Про затвердження проекту укріплення основних та несучих конструкцій житлової будівлі АДРЕСА_4 та житлової будівлі АДРЕСА_5 », а із позовом звернулась до суду у 2016 році, тому просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначена справа до судового розгляду по суті.

До судового засідання, призначеного на 22.11.2021 року, сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року усправі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач по справі, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі- продажу від 06.02.1992 року, укладеного з виконавчим комітетом Приморської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Приморської райради народних депутатів від 24.01.1992 року № 101, посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Коряченко А.А., р/н 2-1173 придбала у власність квартиру АДРЕСА_6 .

В позові позивач зазначає, що у 2004 році нею було проведено ремонтні роботи по ремонту та реконструкції зазначеної квартири.

Згідно технічного висновку щодо збереження реконструйованої квартири АДРЕСА_6 , складеного ХІЦ « Експрес-проект» станом на момент проведення обстеження ( 2004 рік) квартира знаходилась в задовільному технічному стані. Вказаний технічний висновок було затверджено рішенням Міжвідомчої комісії райадміністрації Приморського району №209 від 30.11.2004 року.

У 2007 році ПАТ « Туристично-виробнича фірма « Чорно Море» розпочало будівельні роботи по реконструкції належних йому будівель за адресою: АДРЕСА_7 та зведенню будівлі паркінгу готелю « Чорне Море».

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.03.2007 року №551 затверджено проект укріплення основних та несучих конструкцій житлової будівлі 352 по вул. Малій Арнаутській та АДРЕСА_5 . Згідно мотивувальної частини вказаного розпорядження, його прийняття пов`язано з запланованою реконструкцією будівель з організацією торгівельного комплексу та допоміжних приміщень готелю « Чорне Море».

17.04.2007 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси було видано ТОВ « Будівельна фірма» дозвіл на виконання вказаних будівельних робіт.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.06.2007 року №877 ПАТ « ТВФ « Чорне Море» було надано дозвіл на виконання зазначених робіт.

Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради листом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 12.07.2007 року № 1232 вих повідомлено, що в забудовника відсутнє погодження робочого проекту ООС « Укрінвестекспетртиза», тому Інспекція відкликала свій дозвіл на повернення робіт. Окрім цього, Інспекція просила відкликати розпорядження райадміністрації від 16.03.2007 року № 551.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.07.2007 року № 1389 скасовано попереднє розпорядження від 16.03.2007 року №551, яким затверджувався проект укріплення будівель.

Позивач в позові зазначає, що листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.07.2007р. № Ш-342/8 її чоловіка було повідомлено, що згідно листа інспекції ДАБК від 12.07.2007 року № 1232, інспекція відкликала свій попередній дозвіл на виконання будівельних робіт через відсутність проекту укріплення будівель, впритул до яких планувалось будівництво паркінгу.

29.12.2007 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси було надано ПАТ « ТВФ « Чорне Море» дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції 2-поверхової частини будівлі готелю з надбудовою поверху.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що внаслідок проведення будівельних робіт в її квартирі виникли пошкодження. Згідно матеріалів про проведення ремонтно- відновлювальних робіт, складених 19.11.2013 року експертом Центру НТТМ по архітектурі та будівництву Академії будівництва України, станом на листопад 2013 року загальна вартість ремонтних робіт, необхідних для відновлення до попереднього стану квартири позивача оцінювалась у 102 661 грн. при офіційному курсі НБУ 7,993 за 1 дол. США. З урахуванням зміни курсу валют вартість матеріальної шкоди позивач оцінює в розмірі 216 101,41 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд звертає увагу на те, що на момент проведення будівельних робіт ВАТ-ТВФ « Чорне море» мало дозвільні документи на проведення робіт.

29.07.2008 року виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення №877 « Про надання дозволу відкритому акціонерного товариству з обмеженою відповідальністю туристично-виробничій фірмі « Чорне море» на проектування та реконструкцію будівель по вул. Рішельєвській, 57 для розміщення торгового комплексу і допоміжних приміщень готелю « Чорне море» за адресою: АДРЕСА_3 ».

Вищезазначене рішення було скасовано рішенням виконкому Одеської міської ради № 921 від 29.07.2008 року, однак його дія була зупинена ухвалою про забезпечення позову Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2008 року по справі № 2а-272/10 за позовом ВАТ ТВФ « Чорне море» до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 921 від 29.07.2008 року. Вказана ухвала діяла до її скасування ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2010 року.

Таким чином, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.07.2007 р. № 877 згідно вимог ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України « Про місцеве самоврядування» було обов`язковим для виконання з дати його прийняття 26.07.2007 року та до дати винесення ухвали Приморським районним судом м. Одеси про скасування заходів забезпечення позову від 18.05.2010 року.

Вищезазначені факти встановлені в рішенні Господарського суду Одеської області від 26.01.2011 року по справі № 26/177-10-4486, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 31.05.2011 року.

29.12.2007 року ВАТ ТВФ « Чорне море» отримало Дозвіл на виконання будівельних робіт № 583/07 від Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та в подальшому 26.10.2011 році забудовником зареєстровано в Інспекції державного архітектурно будівельного контролю в Одеській області декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД 1.

Об`єкт будівництва був введений в експлуатацію відповідно до законодавства, про що свідчить зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 05 від 10.12.2014 року, яка на даний час не скасована.

Наведене вище слідує, що відповідач не мав правових підстав для втручання в будівельні роботи, які здійснювались ВАТ-ТВФ « Чорне море».

Також слід зазначити, що на момент проведення будівельних робіт будівельний контроль здійснювався Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів АРК, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 10 Закону України « Про архітектурну діяльність» передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється у встановленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельної контроль.

Згідно ст. 15 Закону України « про основи містобудування» компетенція центрального спеціального органу з питань містобудування та архітектури визначається положенням, яке затверджується відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 Положення про державний архітектурно будівельний контроль, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1993 року № 225, державний архітектурно-будівельний контроль здійснювали:

-Державна архітектурно-будівельна інспекція урядовий орган державного управління у складі Мінбуду;

-Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у складі органів містобудування і архітектури в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, містах обласного підпорядкування, районах.

Згідно п.3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2006 року № 1434, основними завданнями Держархбудінспекції є здійснення державного нагляду і контролю у сфері архітектури та будівництва.

Відповідно до Положення про управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, затверджене рішенням Одеської міської ради № 2066-V від 21.12.2007 року, управління є спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури Одеської міської ради. Згідно п. 2.11 цього Положення, управління здійснює в установленому порядку контроль за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій.

Враховуючи викладене, Приморська районна адміністрація не є органом, на який покладено обов`язок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в м. Одесі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Позивач просить суд стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірі 216 101,41 грн. та моральну шкоду в розмірі 300 000 грн., при цьому визначала вартість матеріальної шкоди, яка згідно матеріалів до проведення ремонтно-відновлювальних робіт, складених 19.11.2013 року становила 102 661 грн. підвищену інфляційними процесами, здорожчанням вартості товарів, у зв`язку із зростанням курсу національної валюти.

Суд звертає увагу на те, що під час розгляду даної справи була призначена судова експертиза одним із питань якої було: яка вартість ремонтно будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , встановлених при відповіді на запитання № 1?

Згідно висновків експерта №17-1820 зазначено, що визначити вартість ремонтно-будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_8 можливо лише після розроблення та узгодження проектної документації з посиленням несучих конструкцій, оскільки роботи відносяться до реконструкції будівлі з втручанням у несучі конструкції.

Крім того даною експертизою встановлено, що причин деформації в квартирі позивача може бути декілька:

-Тривалий термін експлуатації будинку будинку ( рік побудови 1891)4

-Аварійне замокання основи фундаментів житлового будинку;

- Неперіодичність проведення капітального та поточного ремонтів будинку;

-Виконання самочинної реконструкції квартири

АДРЕСА_9 .

З даного експертного висновку не вбачається, прямого вз`язку між будівельними роботами та матеріальною шкодою та причино-наслідковим зв`язком між діями/ бездіяльністю відповідача та шкодою.

Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино - наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та її моральними стражданнями.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, при цьому зазначаючи, що позивачу про наявність Розпорядження райадміністрації № 1389 « Про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації від 16.03.2007 року № 551 « Про затвердження проекту укріплення основних та несучих конструкцій житлової будівлі АДРЕСА_4 та житлової будівлі АДРЕСА_5 » , прийнятого 16.07.2007 року було відомо ще в 2007 році, що підтверджується листом Інспекції ДАБК УАК Одеської міської ради від 06.08.2007 року № 1863/исп, згідно якого позивача проінформовано про наявність даного розпорядження.

Позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ( ст. 256 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів ( ст. 15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Верховний Суд України у постанові від 22.04.2015 року у справі № 6-48цс15 дійшов висновку, що відповідно до частини 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 « Про судове рішення» судам роз`яснено, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

З наведеного вище, суд вважає позов не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню як такий, що поданий до неналежного відповідача, а не у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає за необхідне в задоволенні позву відмовити за недоведеністю вимог.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 15,16, 23, 1166, 1167 ЦПК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 01.12.2021 року.

Суддя: Р.Д. Абухін

22.11.21