НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 вересня 2021 рокуСправа № 322/644/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Коваль О.В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у цивільній справі

за позовом:ОСОБА_2
до:ОСОБА_1
про:визнання заповіту недійсним.

07.09.2021 до суду надійшла вищезазначена заява, в якій відповідач на підставі ст. 142 ЦПК України просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.; та витрати на явку відповідача та його представника у судові засідання 12.08.2021 та 03.09.2021 в сумі 660,13 грн.

В обґрунтування заяви відповідачем зазначено таке.

Відповідач уклав договір з адвокатом Железняк Ларисою Володимирівною на представництво його інтересів в суді та на надання професійної правничої допомоги. Вказане підтверджується ордером, який долучено до матеріалів справи. За вказаним ордером адвокат Железняк Л.B. була допущена до участі у справі як представник та як особа, що надає професійну правничу допомогу.

За вказаним договором відповідач сплатив адвокату Железняк Л.B. гонорар за надання правничої допомоги та витрати на явку в судові засідання 12.08.2021 та 03.09.2021.

Витрати на правничу допомогу викладені в розрахунку вартості правової допомоги, що додано до заяви відповідача і складають 10000,00 грн. Вказаний розрахунок складений відповідно до укладеного договору про надання правничої допомоги, копія якого додана відповідачем до заяви.

Витрати на явку відповідача та його представника в судові засідання обумовлені тим, що для участі в судових засіданнях в Новомиколаївському районному суді Запорізької області у справі № 322/644/21 відповідач та його представник прибували на належному відповідачу автомобілі з м. Запоріжжя. Всього витрати, пов`язані з явкою до суду за два засідання складають 660,13 грн.

Відповідач вважає, що поведінка позивача свідчила про затягування розгляду справи: в перше засідання він з`явився без представника, самостійно не зміг висловити свою позицію, через що підготовче провадження не було закрито, суд вимушений був відкласти підготовче судове засідання; в друге судове засідання позивач та його представник не з`явились, позивач уникнув участі у судовому засіданні, обмежившись поданням через канцелярію суду заяви про залишення позову без розгляду.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 133, 138, 141, 142, 257 ЦПК України, відповідач просив задовольнити його вимоги.

Ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07.09.2021 заяву відповідача про стягнення судових витрат призначено до розгляду на 20.09.2021.

У судовому засіданні 20.09.2021 відповідач підтримав заявлені вимоги. Позивач, належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 20.09.2021 не прибув, що не перешкоджає розгляду питання про судові витрати.

У судовому засіданні 20.09.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення вимог відповідача, суд виходить з такого.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 28.01.2019 по справі № 619/1146/17-ц (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 79957988), та зазначає таке.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У справі № 322/644/21 позивач звернувся до суду 14.07.2021. Ухвалою судді від 19.07.2021 було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.08.2021.

У підготовчому судовому засіданні 12.08.2021 судом було оголошено перерву до 03.09.2021 для надання можливості позивачу подати додаткові докази.

Позивач у підготовче судове засідання 03.09.2021 не прибув, натомість 03.09.2021 подав до суду письмове клопотання, в якому просив залишити позов без розгляду. Ухвалою суду від 03.09.2021 позов було залишено без розгляду.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 142 ЦПК України, для компенсації відповідачу судових витрат, оскільки відповідачем не доведено, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході підготовчого провадження є необґрунтованими. Позивач, звертаючись до суду з позовом, а в подальшому із заявою про залишення позову без розгляду реалізував своє диспозитивне право, при цьому суд не вбачає недобросовісності в цих діях позивача, чи зловживання позивачем процесуальними правами.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заява відповідача про стягнення судових витрат з позивача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 141, 142, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з ОСОБА_2 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 24 вересня 2021 року.

Суддя С.С. Гасанбеков