Справа № 185/9457/14-ц
Провадження № 4-с/185/40/21
У Х В А Л А

22 листопада 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславовні, заінтересована особа , ПАТ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ»,

В С Т А Н О В И В

Представник заявника - адвокат Євдокимова Ю.В., звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславівни.

Скарга мотивована тим, що в провадженні державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславівни знаходиться виконавче провадження № 65851102 від 22.06.2021 року, відкрите на підставі виконавчого листа №185/9457/14-ц, виданого 30.09.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості в розмірі 8545775,88 грн. Заявник вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження є неправомірна та винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки виконавчий документ був пред`явлений до виконання поза межами строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», та порушено право заявника на одержання заробітної плати (решти 80%), що суперечить положенням ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Заявник просить суд скасувати постанови державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславівни від 22 червня 2021 року про відкриття виконавчого провадження, разом з нею і похідні постанови виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунку, відкритому у банку АТ КБ "ПриватБанк", та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

В судове засідання заінтересовані особи державний виконавець, рішення якого оскаржується, та представник стягувача не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим ухвалити судове рішення за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2021 року до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) стягувачем- ТОВ «Кредитні ініціативи» були подані заява про примусове виконання разом з виконавчим листом №185/9457/14-ц, виданого 30.09.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості в розмірі 8545775,88 грн.

Постановою державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславівни від 22 червня 2021 року було відкрито виконавче провадження.

Відповідно виконавчого листа №185/9457/14-ц, виданого 30.09.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, строк його пред`явлення до виконання до 08 вересня 2016 року.

У разі ж пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувач має право звернутися до суду із відповідним клопотанням про його поновлення.

Судом встановлено, що стягувач із заявою про поновлення строку пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання до суду не звертався.

Отже, вбачається, що стягувачем було пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Проте, зазначені обставини державним виконавцем були залишені поза увагою, натомість виконавцем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів, викладених в скарзі, оскільки оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому вказана постанова є протиправною.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо винесення постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт майна та про арешт коштів боржника у ВП № 65851102 від 22.06.2021 року, суд зазначає наступне.

Так, згідно положень ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо ш перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє чи спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примус/з характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 56 згаданого вище Закону, постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, як вбачається з наведеного, арешт майна та коштів є похідним від відкриття виконавчого провадження та здійснюється безпосередньо після відкриття виконавчого провадження і випливає з нього. При цьому, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою скасування заходів примусового виконання рішень.

Отже, постанова головного державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) ВП № 65851102 від 22.06.2021 про арешт коштів боржника випливає з постанови ВП№ 65851102 від 22.06.2021 року про вікриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, та ту обставину, що постанова державного виконавця про відкриття провадження винесена з порушеннями норм процесуального права та підлягає скасуванню в порядку ст. 74 Закону, суд вважає, що оскаржувані постанови, які винесені на підставі постанови про відкриття провадженення є похідними та також підлягають скасуванню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Всі основні аргументи, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення сторін, судом розглянуто та оцінено в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані заявником докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. ст. 447, 453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславовні, заінтересована особа , ПАТ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» - задовольнити.

Визнати оскаржуване рішення неправомірним і зобов`язати державного виконавця скасувати постанову виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславовні, про відкриття виконавчого провадження № 65851102, відкрите 22.06.2021 року на підставі виконавчого листа №185/9457/14-ц, виданого 30.09.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості в розмірі 8545775,88 грн.

Визнати оскаржуване рішення неправомірним і зобов`язати державного виконавця скасувати постанову виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславовні про розмір мінімальних витрат виконавчого проваждення від 22.06.2021 року у виконавчому провадженню № 65851102, відкрите 22.06.2021 року на підставі виконавчого листа №185/9457/14-ц, виданого 30.09.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Визнати оскаржуване рішення неправомірним і зобов`язати державного виконавця скасувати постанову виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової Олени Владиславовні, про арешт коштів боржника від 22.06.2021 року у виконавчому провадженню № 65851102, відкрите 22.06.2021 року на підставі виконавчого листа №185/9457/14-ц, виданого 30.09.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Cуддя: В. О. Головін