УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

17 листопада 2021 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 8 265,84 грн.,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 8 265,84 грн.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами пункту третього частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

25.10.2021 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли відповіді на запити суду, відповідно до яких за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформація про реєстрацію боржників не відповідає відомостям, зазначеним у заяві про видачу судового наказу, а саме зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 , з 28.08.2003 по теперішній час, а зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , з 19.06.1978 по теперішній час.

За таких обставин, доходжу висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу у зв`язку із недотриманням заявником вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 163166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова