Справа №484/4359/21
Провадження №2/484/1672/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства

В С Т А Н О В И В:

03.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що з 2006 року ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , проживали разом, але шлюб офіційно не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька, ОСОБА_3 , при реєстрації народження якої запис про батька був зроблений зі слів позивачки, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Весь цей час позивач та відповідач вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки по вихованню та забезпеченню дитини, спільний бюджет. Відповідач приділяв належну увагу вихованню дитини. Однак, відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію разом з позивачкою його як батька доньки до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що вона змушена звертатися до суду з даним позовом.

Представник позивача, Зятковський Т.В. , в підготовче засідання не з`явивсь, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, просив його задовольнити та справу слухати у його відсутність.

Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, просили їх задовольнити та справу слухати без їхньої участі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результаттами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася ОСОБА_3 , батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . (а.с.6)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, державна реєстрація актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно до п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали у державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання про походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси дітей, які для повного і гармонійного розвитку повинні зростати в повноцінній сім`ї разом з батьками, те, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечувала, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн та представник позивача просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в ухвалі від 06 квітня 2016 року по справі № 6-32389ск15 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розміри витрат, пов`язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10 грудня 2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 27 жовтня 2021 року. (а.с.09-12)

Згідно квитанцій від 27.10.2021 року, які міститься в матеріалах справи, позивач, на виконання вищевказаний документів, сплатила адвокату Зятковському Т.В. кошти за надання правової допомоги, в розмірі по 6000 грн.(а.с.13)

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мигія, Первомайського району, Миколаївської області.

Зобов`язати Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- змінити дані в графі «батько» вказавши батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України;

Ім`я, по-батькові, дату та місце народження дитини залишити без змін.

З урахуванням внесених змін видати нове свідоцтво про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн, а всього 6 908 (шість тисяч дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області від 14 березня 2000 року;

Відповідач - ОСОБА_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ;

Третя особа Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - , місцезнаходження за адресою: вул. Грушевського, 1 в м. Первомайськ Миколаївської області.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко