Справа № 2-1092/10
Провадження № 6/642/107/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Ленінський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря Алімурадової Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова коомпанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони його правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю«Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Ленінського районного суду м. Харкова із заявою, у якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП банк» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 18.03.2010 у цивільній справі № 2-1092/10 його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 18.03.2010 Ленінським районним судом м. Харкова ухвалено рішення у цивільній справі №2-1092/10, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та з відповдача на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» стягнута заборгованість в розмірі 830342 грн. 42 коп. за кредитним договором № МL-706/022/2007 від 13 грудня 2007 року.

31.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором № МL-706/022/2007 від 13 грудня 2007 року, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов*язаннями, передбаченими кредитним договором № МL-706/022/2007 від 13 грудня 2007 рокуперейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Представник заявника до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати заяву про заміну сятгувача без його участі.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Ясинецький Д.В. в судове засідання надав заяву, в якій просив розглядати заяву без його участі та просив відмовити в задоволенні заяви про заміну стягувача, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № МL-706/022/2007 від 13 грудня 2007 року від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Також вказав, що у наданому витязі з Додатку № 1 в графі боржника зазначено « ОСОБА_2 », а не ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких підстав та відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін, що не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 18.03.2010 Ленінським районним судом м. Харкова ухвалено рішення у цивільній справі №2-1092/10, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та з відповдача на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» стягнута заборгованість в розмірі 830342 грн. 42 коп. за кредитним договором № МL-706/022/2007 від 13 грудня 2007 року.

Згідно п.1.1, договору факторингу від 31.01.2018 Клієнт (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») передає (відступає) Фактору (ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») право грошової вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитними договорами.

В пункті 3.1. договору факторингу, визначено, що підписанням цього договору Клієнт (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі Боржників, а також гарантує, що він має право відступлення кожного права вимоги третім особам, в тому числі Фактору (ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»).

Відповідно до п. 2.1. договору факторингу. Реєстр Боржників - документ, що містить перелік особистих даних (ім`я, прізвище) Боржників та, в разі наявності. Поручителів, розміри грошових зобов`язань кожного з Боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про Боржників/Поручителів, разом з додатком у електронному вигляді (бази даних). Реєстр боржників наведений в Додатку 1 до цього договору.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до своєї заяви додано копію витягу з Додатку №1 до договору факторингу від 31.01.2018.

У вказаному витязі з Додатку №1 в графі «Назва/ім`я боржника» зазначено - ОСОБА_3 , в графі «Номер кредитного договору» зазначено - ML- 706/002/20070013.12.

Частиною 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України встановлено, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В даному випадку, згідно із рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2010 по справі № 2-1092/10, стягувачем є ПАТ «ОТП Банк» (ідент. код юр. ос. 21685166). якому і належить право вимоги до ОСОБА_1 .

Однак ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (ідент. код юр. ос. 36789421), що не є стягувачем по справі № 2-1092/10.

Частиною 1 ст.55ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі в справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні, крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно ізЗаконом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.11.2013, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Особа, звертаючись до суду із заявою про заміну сторони на його правонаступника, у зв`язку з переходом до останнього права вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги (факторингу) повинна довести належними та допустимими доказами, за яким саме правочином до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у виконавчому провадженні необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Таку правову позицію висловив КЦС ВС у постанові від 29.12.2020 у справі № 0910/2-103/2011 (61-13311св20).

Таким чином, вищенаведені факти, а також матеріали справи, свідчать про відсутність доказів на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2010 по справі № 2-1092/10 від ПАТ «ОТП Банк» (ідент. код юр. ос. 21685166) до ТОВ «ОТГІ Факторинг Україна» (ідент. код юр. ос. 36789421), а отже суд не може встановити чи мав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на момент укладання договору право вимоги за договором кредиту № МL-706/022/2007 від 13 грудня 2007 року.

В матеріалах первісної цивільної справи відсутня інформація щодо заміни позивача ПАТ «ОТП Банк» на правонаступника.

Також, додана до заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» копія витягу з Додатку №1 до договору факторингу від 31.01.2018., містить інформацію про іншу особу, а не ОСОБА_1 .

Відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження обставин переходу права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на думку суд є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні у заяві матеріали та з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що заявником не доведено факту набуття права вимоги до ОСОБА_1 , а тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 442 ЦПК України,

постановив:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова коомпанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони його правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.12.2021

Головуючий суддя: