Справа № 203/4769/21
Провадження № 2-о/0203/86/2021
УХВАЛА

16 листопада 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить суд:

-встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів: договору дарування від 19.12.2010 року; договору дарування від 19 грудня 2014 року з обов`язком передати дарунок у майбутньому; договору дарування від 19 грудня 2012 року з обов`язком передати дарунок у майбутньому.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 316, ст. 318 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Дослідивши заяву на відповідність вимогам ст. ст. 316, 318 ЦПК України, суд доходить висновку про її невідповідність вимогам ст. 318 ЦПК України, а саме: в частині незазначення, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

В заяві заявник не зазначає з якою метою необхідно встановити зазначені факти та які юридичні наслідки, такі факти породжують (тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян) особисто для заявника.

Також, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Проте у заяві заявник не зазначає, а з наданих документів не видно, що саме в правовстановлюючих документах особи не збігається, у тому числі, які допущені помилки.

Заявник лише зазначає, що у нього є мета свідомої сплати податків на землю під об`єктами нерухомого майна та на нерухоме майно, а норми п. 6 ст. 287 Податкового кодексу України визначають необхідність оформлення державної реєстрації права власності, тому він просить суд встановити зазначені факти.

Слід звернути увагу заявника, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.

Окрім цього, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК.

В порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява не містить підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тими самими вимогами.

Крім цього, слід звернути заявника, що відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, а не позивача, як зазначено заявником у заяві.

У відповідності до ч. 6 ст. 177 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заявник звертається до суду за місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , зазначивши адресу проживання будинок АДРЕСА_1 , однак докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні, що перешкоджає суду на стадії відкриття провадження по справі визначитись з дотриманням заявником правил підсудності, встановлених ст. 316 ЦПК України.

Отже, на підтвердження місця проживання неповнолітньої заявнику необхідно надати копію довідки про реєстрацію місця проживання або документ, до якого вносяться відомості про місце проживання, якими, відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 175, 185, 260, 318, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишити без руху.

Встановити заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків заяви з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Визначені недоліки заяви заявнику усунути шляхом надання суду:

- - виправленої редакції заяви для суду та заінтересованої особи з зазначенням факту, який заявник просить суд встановити та які юридичні наслідки, такі факти породжують (тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян) особисто для заявника та з якою метою; зазначенням, що саме в правовстановлюючих документах особи не збігається, у тому числі, які допущені помилки; зазначенням щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження заявника, що ним не подано іншої заяви з тими самими вимогами;

- надати копію довідки про реєстрацію місця проживання або документ, до якого вносяться відомості про місце проживання заявника ОСОБА_2 .

Суд роз`яснює заявнику, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Залишення заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва