Провадження № 2/161/3205/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Будько І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа на стороні відповідача Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Зубенко Тамара Іванівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа на стороні відповідача Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги, мотивує тим, 03.03.2007 року між нею та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит №2747, відповідно до якого відповідач надав їй кредит в сумі 500 000, 00 грн. під 16% річних, строком на 240 місяців з остаточним терміном погашення кредиту не пізніше 02.03.2027 року для придбання квартири за договором купівлі-продажу від 03.03.2007 року.

Вказує, що в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між нею та відповідачем 03.03.2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. за реєстровим №757, відповідно до якого в іпотеку відповідачу було передано чотирьохкімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначає, що у зв`язку з порушенням нею умов кредитного договору, відповідач звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису.

30 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. було вчинено виконавчий напис №2498, яким звернено стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 521 177,69 грн.

Вважає, що даний виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав. Крім того, зазначила, що нарахування суми заборгованості за кредитом та періоду, за яким вона нарахована, здійснено з порушенням законодавства.

Вказує, що приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості, а тому порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» при вчиненні такого напису.

На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2498 від 30 жовтня 2008 року, вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без її участі. При вирішення позову покладається на розсуд суду.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. На попереднє судове засідання від неї надійшла заява про слухання справи без її участі.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Із матеріалів справи вбачається, що 03.03.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит №2747, відповідно до якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 500 000, 00 грн. під 16% річних, строком на 240 місяців з остаточним терміном погашення кредиту не пізніше 02.03.2027 року для придбання квартири за договором купівлі-продажу від 03.03.2007 року (а.с.9-10).

Разом з тим, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між позивачем та відповідачем 03.03.2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. за реєстровим №757, відповідно до якого в іпотеку відповідачу було передано чотирьохкімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

Судом встановлено, що 30 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. було вчинено виконавчий напис №2498, яким звернено стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 521 177,69 грн. (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний виконавчий напис був пред`явлений стягувачем до виконання та заступником начальника Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Бондаруком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37862387 (а.с. 7).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

У спірних правовідносинах судом встановлено, що позивач не погоджується з сумою заборгованості.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними.

На виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2021 про витребування належним чином завірених копій матеріалів справи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І., останньою не було надано витребуваних доказів.

Таким чином, на момент вчинення нотаріусом Зубенко Т.І. виконавчого напису у боржника ОСОБА_1 не була підтверджена належними доказами наявність безспірної заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковою умовою для його вчинення .

Виходячи із вищевикладеного, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Зубенко Т.І. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77, 78, 81, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст. 15, 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30 жовтня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 2498, вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Тамарою Іванівною, яким звернено стягнення на чотирьох кімнатку квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 521 177 (п`ятсот двадцять одна тисяча сто сімдесят сім) гривень 69 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк», , адреса місцезнаходження: 43026, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 8;

Третя особа - Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Зубенко Тамара Іванівна, адреса місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Ковельська, 47/2.

Повний текст судового рішення складено 29 листопада 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк