Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1370/21

Номер провадження: 2/511/490/21

"22" листопада 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Іванової О. В.

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою

позивача: ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до

відповідача: ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про стягнення аліментів,

встановив:

В липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 6771грн на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 18-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 липня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

17.08.2021р. на адресу суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про необхідність проведення підготовчого судового засідання без її участі, закриття підготовчого засідання та проханням призначення справи до розгляду (а.са.23).

17.08.2021 року підготовче судове засідання було закрито з призначенням справи до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15.09.2021 року.(а.с.26).

Судове засідання призначене на 15.09.2021 року слуханням не відбулося у зв`язку з заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панько М.М. про необхідність ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду. (а.с. 35). Судове засідання відкладено слуханням на 04.10.2021 року об 12.00годин, про що були сповіщені учасники судового провадження.(а.с.41).

Судове засідання призначене на 04.10.2021 року слуханням не відбулося у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 та її адвоката Панько М.М., які були належним чином сповіщені про день та час розгляду справи шляхом отримання смс-повідомлень, ніяких заяв не подавали. Судове засідання відкладено слуханням на 01.11.2021 року об 15:30годин, про що були сповіщені учасники судового провадження, шляхом отримання смс-повідомлень.

Судове засідання призначене на 01.11.2021 року слуханням не відбулося у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 та її адвоката Панько М.М., які були належним чином сповіщені про день та час розгляду справи шляхом отримання смс-повідомлень, ніяких заяв не подавали. Судове засідання відкладено слуханням на 22.11.2021 року об 09:30годин, про що були сповіщені учасники судового провадження, шляхом отримання смс-повідомлень.

Судове засідання призначене на 22.11.2021 року слуханням не відбулося у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 та її адвоката Панько М.М., які були належним чином сповіщені про день та час розгляду справи шляхом отримання смс-повідомлень, ніяких заяв не подавали.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства згідно ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Цивільно процесуальним законодавством учасники справи наділені як процесуальними правами так і процесуальними обов`язками. Частиною другою статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судові засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, надавати суду повні та достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні та інше.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальна права та обов`язки.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України, передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 44 ЦПК УКраїни, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового процесу та, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, позивач та її представник в судові засідання на 04.10.2021 року, 01.11.2021 року та 22.11.2021 року не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи, неявка представника позивача та позивача має ознаки повторності. Матеріали справи не містять будь-якої заяви позивача або представника з проханням проводит судовий розгляд без їх участі.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно Постанови Верховного суду у справі № 558/9/18 від 11.03.2021 року, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач і не з`являється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Враховуючи неодноразові клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Шаврова І.І. про перенесення судових засідань з підстав участі в інших судових засіданнях (без жодного письмового підтвердження поважності причин неприбуття) чи проведенні слідчих дій, навіть після погодження завчасно з ним, на його прохання наступних дат та часу проведення судових засідань, неявка позивачки без поважних причин та неповідомлення взагалі нею про причини неявки, зокрема в останні чотири рази підряд засідання у даній справі, суд визнає як зловживання процесуальними правами та вважає їх неявку до суду неповажною. Вищевказане не сприяє своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотриманням судом розумних строків розгляду справи, порушує права інших учасників справи.

Суд, виявляючи повагу до учасників процесу, з метою забезпечення розгляду справи в суді в розумні строки, постійно погоджував час та дату наступного судового засідання з учасниками справи по телефону в день відкладення засідання та смс-повідомленням. Однак і після такого погодження ні позивач, ні її представник до суду не з`являються.

Відповідно до ч.5 ст .223 , п.3.ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або не повідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Зазначена норма закону дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми процесуальними правами та не затягувати безпідставно розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання позивача та її представника, яким було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті, при цьому заяв з проханням проводити участь у справі без їх участі суду не надходило. Окрім того, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних з ким на даний час проживає дитина то вказане перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та її представника, встановлені ЦПК України, який не пов`язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення вказаної заяви без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд не порушує право позивачки на повторне звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, як передбачено ст. 4 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.2,6,43,44,64,223,257,259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неявку позивача ОСОБА_1 та її представника - неповажною.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Роздільнянського районного суду Одеської області апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

С Суддя: О. В. Іванова