Справа № 490/2561/21
н/п 2-з/490/200/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», Державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагар Геннадія Йосиповича, державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області Білик Наталії Степанівни, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування рішень та записів державних реєстраторів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», Державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагар Геннадія Йосиповича, державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області Білик Наталії Степанівни, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування рішень та записів державних реєстраторів.

15.11.2021 року до канцелярії суду від представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Труби Клавдії Борисівни надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 495/1000 часток нежитлових приміщень, розташованих в підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка на даний момент належить на праві власності ТОВ «Олком-Лізинг», . Також просила заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів та комунальних підприємств (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також іншим нотаріусам та будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які утворені та діють у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та мають відповідні повноваження щодо реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), зокрема заборонити вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі до бази даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) будь-які заяви (будь-які записи за заявами), про вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що згідно оскаржуваного рішення та запису державний реєстратор Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області Білик Наталія Степанівна від 22.03.2021 року внесла реєстрацію права власності на 830/1000 частин вказаних нежитлових приміщень за ТОВ «Олком-Лізинг». При цьому, ніяких підстав для реєстрації права власності саме на частку 830/1000 у відповідачів не було.

У відповідності до договору дарування від 14.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Назаровою О.С. позивачка є власником 495/1000 часток у праві власності на нежитлові приміщення загальною площею 646,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частина 505/1000 належить чоловікові позивачки ОСОБА_2 .

Позивачка ніколи не мала ніяких зобов`язань перед ТОВ «Олком-Лізинг» або особами, у яких вони придбали право вимоги. Жодних вимог від них не отримувала. Позивачка ніяких кредитних та іпотечних договорів з ТОВ «Олком-Лізинг`не укладала та в іпотеку свою частку не передавала. Тому її частка з нерухомості вибула з власності позивачки поза її волею.

Оскільки право власності на частку майна зареєстровано за відповідачем ТОВ «Олком-Лізинг», він може розпорядитись нею, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

З моменту прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора відбулась низка подій, які дають підстави вважати, що ТОВ «Олком-Лізинг» може вчинити дії, які зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Зокрема, ОСОБА_4 та Галині стали дзвонити представники ТОВ «Олком-Лізинг`погрожували, пропонували гроші за підписання договору про поділ нерухомого майна, а саме з приводу підпису нотаріальних документів відносно виділу часток нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

07.09.2021 року відбулись обшуки за місцем проживання ОСОБА_5 та їх нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . Ці обшуки проводились з метою відшукування документів, які вже були у розпорядженні слідчих. Невдовзі після їх проведення, представники ТОВ «Олком-Лізинг» знову дзвонили ОСОБА_5 та питали чи хочуть вони і надалі таких неприємностей. Тобто всі ці події відбуваються з метою залякування позивача. Представниками ТОВ «Олком-Лізинг» вчиняється моральний та психологічний тиск на Кукуровських, висловлюються погрози щодо створення нестерпних умов проживання для позивачки та членів її сім`ї.

З цього приводу позивачка зверталась до правоохоронних органів та в Офіс Президента України.

За заявою ОСОБА_2 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000303 про вчинені кримінальні правопорушення, які полягають у незаконних діях державних реєстраторів Миколаївської області виконавчого комітету Первомайської міської ради Брагар Г.І., державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Білик Н.С, та в спробах рейдерського захоплення ТОВ «Олком-Лізинг» нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

В рамках цього провадження 12.05.2021 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/2549/21 було винесено ухвалу про накладення арешту на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . 18.05.2021 року державний реєстратор Чекановський С.І. здійснив державну реєстрацію вказаного судового рішення.

04.06.2021 року за вих. № 213/1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 21717-33-21 від 09.06.2021 року, адвокат Крижовий Д.В. в інтересах ТОВ «Олком-Лізинг» подав скаргу до міністерства юстиції щодо вказаної державної реєстрації обтяження. На 05.10.2021 року був призначений розгляд цієї скарги. Висновки за цією скаргою не оприлюднені до теперішнього часу.

Представниця позивачки зазначає, що дії ТОВ «Олком-Лізинг» свідчать про те, що вживаються заходи для реалізації предмету спору, а тому існує обґрунтований ризик того, що відповідач ТОВ «Олком-Лізинг» може будь-яким чином розпорядитись вищевказаним нерухомим майном шляхом його відчуження та суттєво порушити права позивачки на користування майном в ході всього розгляду даної справи.

Предметом позовної заяви є визнання незаконними та скасування рішень та відповідний запис про нього державного реєстратора Баштанської державної районної адміністрації Миколаївської області Білик Н.С. від 22.03.2021 року про реєстрацію права власності на 830/1000 частин нежитлових приміщень за ТОВ «Олком-Лізинг». При цьому попереднім власником нерухомого майна, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження була позивачка ОСОБА_1 тому, вважається пов`язаним предмет спору з заходами забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

16.11.2021 року заяву передано судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст. 150 ЦПК України зазначені види забезпечення позову, у тому числі накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться в нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається у будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно цієї ж статті, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для забезпечення позову, а саме: невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заявниця просить з метою забезпечення позову накласти арешт на 495/1000 часток нежитлових приміщень, розташованих в підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка на даний момент належить на праві власності ТОВ «Олком-Лізинг», . Також просить заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів та комунальних підприємств (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також іншим нотаріусам та будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які утворені та діють у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та мають відповідні повноваження щодо реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), зокрема заборонити вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі до бази даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) будь-які заяви (будь-які записи за заявами), про вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Натомість, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Кукуровська є власницею 84/1000 частки приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 , а ТОВ «Олком-Лізинг» є власником 830/1000 частин за приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, вимога заявниці накласти арешт на 495/1000 часток нежитлових приміщень, розташованих в підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на думку суду, не відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, що в свою чергу, унеможливлює забезпечення позову, саме в той спосіб, про який просить заявниця.

Також не підлягає задоволенню вимога заявниці щодо заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів та комунальних підприємств (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також іншим нотаріусам та будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які утворені та діють у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та мають відповідні повноваження щодо реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), зокрема заборонити вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі до бази даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) будь-які заяви (будь-які записи за заявами), про вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Так, заявниця в позовній заяві стверджує, що являється власницею 495/1000 часток нежитлових приміщень, розташованих в підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , натомість власником інших 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на думку позивачки, є інша особа - ОСОБА_2 .

За такого заявницею необгрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову щодо 505/1000 частин нежитлових приміщень, розташованих у підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, яка стверджує що є власницею іншого майна, а саме 495/1000 часток нежитлових приміщень, розташованих в підвалі та на першому поверсі в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене вище, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», Державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагар Геннадія Йосиповича, державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області Білик Наталії Степанівни, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування рішень та записів державних реєстраторів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України

Згідно зі статтями 353, 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя О.В. Саламатін