Справа № 194/271/21
Номер провадження № 2/194/422/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Васюта Крістіна Сергіївна, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, інтереси якого представляє адвокат Васюта К.С., звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів, в якій зазначає, що він з відповідачем має спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на його утримані і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з його родиною, а саме з його мамою ОСОБА_4 , що є для ОСОБА_3 бабусею, з квітня 2010 року. Також, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання їхньої спільної доньки та жодним чином не допомагає, а навпаки нараховує йому заборгованість зі сплати аліментів та намагається її стягнути в примусовому вигляді через Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач вважає, що зміна місця проживання дитини, на утримання якої стягнуто і стягуються аліменти має істотне значення для звільнення від сплати аліментів та факт повного утримання дитини батьком за період квітня 2010 року до нині.

Окрім цього, позивач вказує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Також, позивач зазначає, що за ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дитини.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ; звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на утримання доньки за період з квітня 2010 р. по день постановлення рішення по справі; стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.02.2021 р і до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Васюта К.С. у судове засідання не з`явилися, однак раніше адвокат Васюта К.С. засобами електронного зв`язку надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Тарковська Т.В. у судове засідання не з`явилися, однак ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, зазначила, що позовні вимоги не визнають повністю, просили відмовити у задоволенні позову, оскільки з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання лише дитини ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частки від доходів позивача (справа № 2-799/11). Крім того, за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки від доходів матері дітей на утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (справа № 2-686/2010). Факт стягнення аліментів підтверджується інформацією наданою Тернівським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання ухвали суду по даній справі. Також, адвокат Тарковська Т.В. просила витребувати для огляду з архіву Тернівського міського суду Дніпропетровської області справу № 2-686/2010 та справу № 2-799/11 та ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 69).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив суд звільнити його від сплати аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на утримання доньки за період з квітня 2010 р. по день постановлення рішення по справі, посилаючись на те, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на його утримані і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з його родиною, а саме з його мамою ОСОБА_4 , що є для ОСОБА_3 бабусею, з квітня 2010 року.

Так, судом встановлено, що згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 № 438 від 05.11.2018 року, місце реєстрації останньої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 70), про що також свідчить акт перевірки фактично проживання ОСОБА_3 від 15.02.2021 року за вказаною адресою (а.с. 72), та письмова заява ОСОБА_4 (а.с. 23).

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

За ч.ч. 2, 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази щодо порушення цивільного права позивача та предмета доказування, оскільки як вбачається з оглянутої у судовому засіданні судової справи № 2-686/2010, згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.07.2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого для кожної дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 18.06.2010 року і до досягнення дітьми повноліття, про що також свідчить виконавчий лист № 2-686/2010, виданий 19.08.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області.

Згідно з листом Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східному МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.11.2021 року № 21151, та розрахунком заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-686/2010, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області 18.08.2010 року, складеного державним виконавцем Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східному МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 станом на 01.11.2021 року має заборгованість по аліментам в розмірі 388899,27 грн.

Тобто, є не скасоване судове рішення щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини доходів відповідача.

Разом з тим, судом встановлено, що з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа № 2/799, виданого 17.01.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, стягується аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини доходів боржника, починаючи з 19.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, судом встановлено, що на виконанні в Тернівському МВ ДВС Південно-Східному МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 30862234 за виконавчим листом № 2/799 від 09.12.2011 року, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини доходів боржника, починаючи з 19.10.2011 року, та з 12.04.2019 року виникла заборгованість зі сплати аліментів за вказаним виконавчим листом в розмірі 49810,40 грн., про що свідчать листи Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східному МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29.03.2021 року № 4823, від 18.11.2021 року № 21151, та розрахунки заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-799 від 09.12.2011 року, складені державним виконавцем Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східному МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) за період з 11.04.2019 року по 23.12.2020 року.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

У відповідності до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно з правовими позиціями, викладеними у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

З огляду на викладене, оскільки в розумінні положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості, враховуючи ту обставину, що матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у зв`язку з чим і не містять фактів виникнення заборгованості по аліментам, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволені вимог про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.02.2021 р і до повноліття дитини, суд дійшов наступних висновків.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Як вбачається з оглянутої у судовому засіданні судової справи № 2-686/2010 на підставі письмової заяви представника відповідача адвоката Тарковської Т.В., згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.07.2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого для кожної дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 18.06.2010 року і до досягнення дітьми повноліття, про що також свідчить виконавчий лист № 2-686/2010, виданий 19.08.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області.

Згідно з листом Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східному МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.11.2021 року № 21151, та розрахунком заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-686/2010, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області 18.08.2010 року, складеного державним виконавцем Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східному МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 станом на 01.11.2021 року має заборгованість по аліментам в розмірі 388899,27 грн.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , остання з 12.07.2019 року не працює. Відповідно до довідки Тернівської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 415 від 08.10.2021 року, ОСОБА_2 на обліку в Тернівській міській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості України не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує.

З огляду на викладене, позивач скористався своїм правом у 2010 році щодо звернення до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вимоги позивача викладені у даній позовній заяві фактично стосуються збільшення розміру стягнутих аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 з 1/6 до 1/3 частки доходів відповідача, підстави якого у відповідності відповідач не обґрунтував та доказів на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану та покращенням матеріального становища платника аліментів не надав.

У зв`язку з чим, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) слід відмовити.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов таким, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати віднести на рахунок держави, оскільки позовні вимоги пов`язані зі збільшенням розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 76, 77, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Васюта Крістіна Сергіївна, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складений 07 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін