"22" листопада 2021 р.
Справа № 642/1484/18
Провадження №2/642/363/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шрамко Л.Л.,

за участю секретаря - Мананкової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в загальному позовному провадженні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

3-і особи: Державний нотаріус Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко Інеса Валеріївна, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 (до зміни прізвища- ОСОБА_3 ) 03.04.2018р. звернулася до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на 26/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що ОСОБА_4 залишив на її ім`я заповіт, та вона звернулась до 2-ї ХДНК з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 06.02.2018р. державного нотаріуса Гуркаленко І.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказані документи вона не має можливості надати для оформлення спадкових прав, оскільки їх утримує ОСОБА_2 , яка є сусідкою спадкодавця.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Харкова Проценко Л.Г. від 12 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11 липня 2018 р. з 2-ої Харківської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 20 лютого 2019 р. з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» витребувано копію останнього технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , а також інформацію чи маються самовільні переобладнання в зазначеній квартирі, якщо так, де саме і хто їх побудував.

Ухвалою суду від 04 липня 2019 р. в якості 3-ї особи залучено ОСОБА_2 , яка є співвласником комунальної квартири за вказаною адресою.

Згідно з протоколом повторного авторозподілу передано судді Шрамко Л.Л. у зв`язку з тривалим перебуванням судді Проценко Л.Г. на лікарняному.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Харкова Шрамко Л.Л. від 24 липня 2020 року справу прийнято до провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 8 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду о суті.

Цією ж ухвалою у зв`язку зі зміною прізвища позивачки з ОСОБА_3 на ОСОБА_5 вирішено вважати належним позивачем ОСОБА_1 .

Представник позивачки ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пославшись на викладені в позовні заяві обставини. Пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 після смерті, якого відкрилася спадщина. Спадкове майно складається з 26/100 частини комунальної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належав спадкодавцю на момент смерті. Позивачка спадщину прийняла, звернулася до державного нотаріуса Гуркаленко І.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримати свідоцтва про право власності на спадкове майно не має можливості оскільки, оригінали правовстановлюючих документів, а саме свідоцтво про право власності та технічний паспорт у позивачки відсутній та неправомірно утримується ОСОБА_2 . На підставі відсутності у позивачки оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно державним нотаріусом Гуркаленко І.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Єдиним способом для захисту права позивачки є визнання права власності на спадкове майно за рішенням суду. Право власності на 74/100 частин вказаної комунальної квартири зареєстровано за сусідкою ОСОБА_2 ,, а право власності ОСОБА_4 на 26/100 частин вказаної комунальної квартири зареєстровано у встановленому законом порядку згідно з свідоцтвом на право власності, тому в порядку спадкування після смерті останнього право власності на 26/100 частин слід визнати за позивачкою. Позивачка не просить суд визнавати право власності на самовільне будівництво, а просить визнати право власності лише на майно, яке належало спадкодавцю, в тому ж обсязі.

В останнє судове засідання представник позивачки та позивачка не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивачки ОСОБА_6 подала суду заяву про слухання справи без її участі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що в Державному реєстрі право власності на спірну квартиру не зареєстровано. Рішенням виконкому Ленінської Райради народних депутатів від 07.04.1981р. №60/22 розділено особистий рахунок квартири АДРЕСА_1 на дві частини відповідно: ОСОБА_4 на кімнату 12,1 кв.м., кухню площею 6,1 кв.м. (загальна житлова площа 33,08 кв.м.) Відповідно до поверхового плану вбачається, що самовільно реконструйовані приміщення №7; 7а; 8, побудоване приміщення №1 площею 6,0 кв.м. Всього по квартирі загальна площа складає 116,0 кв.м., а житлова 68,0 кв.м. Доказів про наявність у позивача права власності та дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об`єкту і вводу його в експлуатацію у встановлених законодавством порядку до позовної заяви не додано. За ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Позивач не реалізував свого права шляхом звернення до компетентних органів і його право не можна визнати порушеним. Спадкоємець не набуває право власності на нерухоме майно у порядку спадкування, якщо спадкодавець за життя не набув права власності на це майно. Якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

3-я особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Представник 3-ї особи 2-ї ХДНК в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області.

Як вбачається з заповіту від 31.08.2016р., посвідченому приватним нотаріусом Поліщук О.В. в р.№2010 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось і на яке на день смерті йому буде належати заповідав ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про зміну імені від 09 липня 2019р. ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », про що зроблено відповідний запис за №05.

Як вбачається з копії спадкової справи , гідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 01.02.2017р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.07.2018р. (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 державним нотаріусом 2-ї ХДНК Гуркаленко І.В. заведено спадкову справу у спадковому реєстрі 60179522 № , у нотаріуса 35/2017р.

За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.07.2018р. від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мороз Г.І. 22.12.2008р. № в реєстрі нотаріальних дій 17026, № у спадковому реєстрі 59436871, та заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Поліщук О.В. 31.08.2016р. ( а.с.115)

До 2-ї ХДНК 01.02.2017р. звернулася ОСОБА_2 , яка зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом 22.12.2008р. за р.№17026. (а.с.116)

За свідоцтвом про право власності на житло, виданого 29.11.2005р. ВПЖФ р. №4-05-217215 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 26/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 , площею 24,7 кв.м.

Згідно з листом КП ХМБТІ від 12.10.2016р. реєстрація права власності 26/100 частин зазначеної комунальної квартири проведено 09.12.2005р. на паперових носіях. (а.с.14,15)

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2017р. ОСОБА_7 визначено додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в два місяці з дня набрання рішенням законної сили. (а.с.142)

До 2-ї ХДНК 01.12.2017р. звернулася ОСОБА_7 , що зареєстрована в АДРЕСА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21.09.2017р., яким було встановлено додатковий строк для прийняття спадщини. (а.с.117)

ОСОБА_2 звернулася 23.01.2018 до 2-ї ХДНК з заявою про призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.08.2016р. після смерті ОСОБА_4 , оскільки вона має намір звернутися до суду та надасть ухвалу про відкриття провадження по справі. Крім того, зазначила, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно знаходяться у неї. (т.1 а.с.121)

Постановою державного нотаріуса 2-ї ХДНК Гуркаленко І.В. від 23.01.2018р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на частку комунальної квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з скасуванням попереднього заповіту посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мороз Г.І. 22.12.2008р. за реєстровим № 17026, новим заповітом від 31.08.2016р. в р.№2010. (т.1 а.с.133)

Також, постановою державного нотаріуса 2-ї ХДНК Гуркаленко І.В. від 06.02.2018р. ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на зазначену квартиру. (т.1 а.с.134,135).

Щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , судом встановлено таке.

Рішенням народного суду Ленінського району м.Харкова від 02.08.1979 р. проведено розділ житлової площі в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 виділено прохідну кімнату з виходом до загального коридору, збільшивши її розмір з 14,1 кв.м. до 18,98 кв.м. за рахунок кутової кімнати, шляхом переносу дерев`яної перегородки по рівень закладеного віконного пройому. Виділено в користування ОСОБА_4 кутову кімнату, розміром 14,1 кв.м., ізолював її перегородкою від кімнати, виділеної в користування ОСОБА_8 . Вирішено зробити пристрій тамбура з кімнати, виділеної ОСОБА_4 для самостійного виходу до двору, обладнавши додаткове вікно в кімнаті 14,1 кв.м. Газове опалення та ОГВ залишити в загальному користуванні. Зобов`язано виконком Ленінської Райради народних депутатів відкрити окремі лицьові рахунки відповідно ОСОБА_4 на кімнату 14,1 кв.м. та на ОСОБА_8 на кімнату 18,98 кв.м. (а.с.20,21)

Як вбачається з ухвали судової колегії Харківського обласного суду від 03.09.1979р. касаційна скарга ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення народного суду Ленінського району м.Харкова від 02.08.1979 р. в частині розділу квартири з переплануванням та відкритті окремих рахунків залишено без змін. В частині розміру виділеної сторонам житлової площі рішення постановлено змінити, рахувати, що ОСОБА_8 виділяється в користування кімната площею 12 кв.м., замість 18,98 кв.м., кухня без денного освітлення 6,1 кв.м. В користуванні ОСОБА_4 залишається кімната пл 12,1 кв.м. В іншій частині рішення залишено без змін. (а.с.16,17).

Як встановлено ухвалою судової колегії Харківського обласного суду від 03.09.1979р., розподіл житлової площі пов`язаний з переплануванням квартири , на яку виконком погодився.

Згідно рішення виконкому Ленінської Райради народних депутатів від 07.04.1981р. №60/22 затверджено рішення комісії від 23.03.1981р., пр.№6.

На підставі рішення народного суду Ленінського району м.Харкова від 02.08.1979 р. та судової колегії Харківського обласного суду від 03.09.1979р. розділений лицьовий рахунок квартири АДРЕСА_1 на дві частини відповідно: ОСОБА_4 на кімнату - 12,1 кв.м., ОСОБА_8 на кімнату - 12,0 кв.м. та кухню площею 6,1 кв.м. (а.с.18)

Згідно наявних архівних матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 за станом на час останньої інвентаризації 12.03.2018р., загальна площа квартири з урахуванням самочинно побудованого складала 116,0 кв.м., у т.ч. житлова площа 68,0 кв.м. Без урахування самочинно побудованого та реконструйованого загальна площа вказаної квартири склала 110,0 кв.м., у т.ч. житлова площа 76,1 кв.м. Обстеженням 12.03.2018р встановлено: самочинно побудоване приміщення №І площею 6,0 кв.м., самочинно реконструйовані приміщення №7,7а,8.

Як вбачається з експлікації поверхового плану будинку АДРЕСА_2 та журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку в квартирі АДРЕСА_4 станом на 12.03.2018р. знаходяться приміщення №1- тамбур загальною площею 6,0 кв.м., №2 - коридор загальною площею 3,8 кв.м., №3- кухня загальною площею 3,8 кв.м., №4,5 - коридори загальною площею 9,5 та 5,1 кв.м. відповідно, №6 житлова кімната житловою площею 19,6 кв.м., №7 - кухня загальною площею 8,1 кв.м., №7а житлова кімната житловою площею 11,6 кв.м., №8 житлова кімната житловою площею 14,0 кв.м., №9 житлова кімната житловою площею 11,3 кв.м., №10 житлова кімната житловою площею 11,5 кв.м., №11 підсобне приміщення загальною площею 5,7 кв.м., №12 санвузол загальною площею 6,0 кв.м., а всього загальна площа складає 116,0 кв.м., житлова - 68,0 кв.м., допоміжна 48,0 кв.м. Самочинно реконструйовані приміщення №7,7а,8, самочинно побудовані приміщення №І площею 6,0 кв.м.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ТОВ Харківський Технічний Центр Оцінки «ЕКСПЕРТУС» від 29.03.2018р. п`яти кімнатної комунальної квартири загальною площею 116,00 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 складає 958700 грн. Як вбачається з опису об`єкта оцінки, квартира знаходиться на першому поверсі одноповерхового будинку, загальна площа квартири 116,00 кв.м., житлова площа 68 кв.м., площа кухні 11,9 кв.м. Власником 26/100 частки квартири є ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про права власності на житло № НОМЕР_2 від 29.11.2005р.

На ухвалу суду від 20.02.2019р. КП ХМБТІ надано відповіді від 06.03.2019р. та 06.05.2019р. про неможливість надання копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 з підстав відсутності оригіналу та копії технічного паспорту в матеріалах інвентаризаційної справи, у зв`язку з тим, що технічна інвентаризація об`єктів нерухомого майна проводиться за бажанням замовника, технічний паспорт виготовляється в одному екземплярі та видається на руки замовнику.

Відповідно до листам КП ХМБТІ №2379/04-12/19 від 06.03.2019 згідно наявних архівних матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_4 , станом на час останньої інвентаризації 12.03.2018 встановлено, що загальна площа вказаної квартири з урахуванням самочинно побудованого складала 116,0 кв.м., у тому числі житлова площа 68, 0 кв.м.. Без урахування самочинно побудованого та реконструйованого загальна площа вказаної квартири складала 110, 0 кв.м., у тому числі житлова площа -76, 1 кв.м. Обстеженням 12.03.2018 встановлено самочинно побудоване приміщення №1 площею 6, 0 кв.м., самочинно реконструйоване приміщення № 7, 7-а, 8.

Згідно відповіді КП ХМБТІ від 06.05.2019р. на замовлення ОСОБА_9 12.03.2018р. була проведена вторинна технічна інвентаризація квартири АДРЕСА_1 та виготовлено технічний паспорт на зазначену квартиру, який видано замовнику. Обстеженням 12.03.2018р. встановлено, що в квартирі здійснено самочинне реконструювання, а саме знесена перегородка між приміщенням №7 (житлова кімната) та приміщенням №8 (житлова кімната), шляхом улаштування нових перегородок утворено приміщення №7а (житлова кімната) площею 8,1 кв.м. Приміщення №7 використовується як кухня. У приміщенні №1 демонтована частина перегородки, демонтовано котел, приміщення №1 використовується як навіс. До 12.11.2005р. самочинно побудовано приміщення №1 площею 6,0 кв.м. Матеріали технічної інвентаризації квартири не містять відомостей щодо осіб, якими побудовано самовільні переобладнання у вказаній квартирі.

Згідно наявних архівних матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 КП ХМБТІ 12.03.2018р. на замовлення ОСОБА_9 була проведена вторинна технічна інвентаризація квартири АДРЕСА_1 та виготовлено технічний паспорт на зазначену квартиру, який видано замовнику. Обстеженням 12.03.2018р. встановлено, що в квартирі здійснено самочинне реконструювання, а саме знесена перегородка між приміщенням №7 (житлова кімната) та приміщенням №8 (житлова кімната), шляхом улаштування нових перегородок утворено приміщення №7а (житлова кімната) площею 8,1 кв.м. Приміщення №7 використовується як кухня. У приміщенні №1 демонтована частина перегородки, демонтовано котел, приміщення №1 використовується як навіс. До 12.11.2005р. самочинно побудовано приміщення №1 площею 6,0 кв.м. Матеріали технічної інвентаризації квартири не містять відомостей щодо осіб, якими побудовано самовільні переобладнання у вказаній квартирі. (т.1 а.с.206,207,217,218)

На копії поверхового плану КП ХМБТІ на вказану квартиру, складеного 12.03.2018, міститься відмітка про наявність самочинно реконструйованих приміщення №7, 7-а, 8. побудовано приміщення №1 пл. 6 кв.м.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 242979342 від 04.02.2021 за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на 40/100 частин (спільна сумісна власність) квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_3 , виданого 29.11.2005 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, та на 34/100 частин (спільна часткова власність) на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, серія та номер 8-13, виданого 06.10.2020 Другою Харківською державною нотаріальною конторою.

Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.1 ЦПК України ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За ст.ст.1216,1218, ч.1 ст.1222,ч.1 ст.1258,1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1-3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями ст. 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону №3038-VIКабінет Міністрів України постановою від 07.06.2017 № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» затвердив Перелік № 406, згідно із яким до будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію відносяться, зокрема, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1); роботи із заміни покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами, виконання яких не передбачає втручання в несучі конструкції; знесення і демонтаж будівель та споруд без подальшого будівництва, які не є підготовчими роботами, та без порушення експлуатаційної придатності інших будівель і споруд.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017р. такий вид робіт реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення внутрішніх систем водопостачання та водовідведення, у т.ч. трубопроводів не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Існування переобладнаного приміщення в квартирі не може бути перепоною для оформлення права власності у порядку спадкування. Здійснення особою перепланувань у належній йому на праві власності квартирі, які не передбачають втручання в конструкцивні елементи будівлі, не потребують отримання відповідних дзвільних документів на проведення таких робіт.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у сладі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №727/11479/17.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 463/1929/17 зазначив, що, встановивши, що нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявником не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, а позивачка позбавлена можливості в інший спосіб визнати право власності в порядку спадкування за законом на частку квартири, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на частку спірної квартири.

Посилання відповідача на те, що право власності за спадкодавцем не зареєстровано, спростовується вищенаведеним листом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.10.2016р., яким підтверджена реєстрація права власності на 26/100 частин зазначеної комунальної квартири проведено 09.12.2005р. на паперових носіях за ОСОБА_4 (спадкодавцем) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.11.2005р. ВПЖФ р. № НОМЕР_2 .

З огляду на те, що позивачка прийняла спадщину за заповітом у порядку, встановленому цивільним законодавством, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, що підтверджено постановою державного нотаріуса 2-ї ХДНК Гуркаленко І.В. від 06.02.2018р., тому позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 26/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 та була за ним зареєстрована у встановленому законом порядку, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко Інеса Валеріївна, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 31.08.2016 року приватним нотаріусом ХМНО Поліщук О.В., реєстр. №2010, на 26/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 , після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 22 листопада 2021року.

Суддя Л.Л. Шрамко