Справа № 2-2718/11
Провадження № 6/0203/141/2021
УХВАЛА

30 вересня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

з участі секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-2718/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

25 червня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-2718/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своєї заяви товариство зазначило, що у провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 29 листопада 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-2718/11 було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/980-к/5032-ПП від 25.09.2007 року у розмірі 39658грн та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 396,58грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120грн. На виконання рішення суду Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» поштою від суду отримало виконавчий лист від 03.02.2012 року, строк пред`явлення до виконання якого 12.12.2012 року. Строк пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа попередніми кредиторами не поновлювався.

Також за поясненнями заявника, 30.09.2020 заявник за договором про відступлення прав вимоги набув право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

Таким чином, новим кредитором відносно боржника перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» за виконавчим листом № 2-2718/11 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», у зв`язку із чим постала потреба у заміні сторони виконавчого провадження, а саме: у заміні стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент».

Крім цього, заявник зазначив, що він не міг раніше знати про пропуск строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про те, що ПАТ «КБ «Надра» та його правонаступник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не зверталися до виконавчої служби у строки, оскільки новий кредитор ТОВ «Брайт Інвестмент» набув право вимоги та отримав всі договори з додатками до них тільки 30.09.2020 року. Тому ним був пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, які не залежали від волі стягувача. При цьому рішення суду у справі № 2-2718//11 станом на момент звернення заявника до суду залишається невиконаним, боржник ухиляється від погашення заборгованості та самостійного виконання рішення суду. Тому ТОВ «Брайт Інвестмент» просить суд про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021 року, заява була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року було прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-2718/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання учасники справи та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

Заявник разом з заявою подав клопотання про розгляд заяви без його участі, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

З урахуванням положень ч. 3, ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 433 ЦПК України, суд розглянув заяву про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання без участі учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши доводи заявника, зазначені ним у заяві про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

З приводу вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд зазначає таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Леонов А.А.) від 29 листопада 2011 року (справа № 2-2718/11) було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованість по кредитному договору № 8/2007/980-к/5032-ПП від 25.09.2007 року у розмірі 39658грн, а також вирішено стягнути судові витрати у справі в розмірі 396,58грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00грн (а.с.31-32).

Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили станом на 12.12.2011 року.

06 грудня 2012 року судом було направлено на адресу ПАТ «КБ «Надра» рішення суду від 29 листопада 2011 року та виконавчий лист від 03.02.2012 року (а.с.40).

У ході судового розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання судом було встановлено, що 05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank, за яким останнє набуло право вимоги за кредитним договором № 8/2007/980-к/5032-ПП від 25.09.2007 року.

30 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та заявником ТОВ «ФК «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_01, за яким останній набув право вимоги за кредитним договором № 8/2007/980-к/5032-ПП від 25.09.2007 року.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» є правонаступником у правовідносинах, що виникли, в тому числі між сторонами за кредитним договором № 8/2007/980-к/5032-ПП від 25.09.2007 року.

Також судом встановлено, що 06 лютого 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на адресу ПАТ «КБ «Надра» було направлено поштою виконавчий лист від 03.02.2012 року, строк пред`явлення до виконання якого 12.12.2012 року.

Як видно з виконавчого листа, доданого до заяви, ПАТ «КБ «Надра» виконавчий лист пред`являло до виконання, та такий був повернутий державним виконавцем 05.08.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що стягнення не здійснювалося.

Строк пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа попередніми кредиторами судом не поновлювався.

Таким чином, на момент звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник (стягувач) не міг пред`явити до примусового виконання виконавчий документ, а рішення суду по справі залишається невиконаним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», до виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою, відносяться виконавчі листи, що видаються судами.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 дійшов висновку, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у вказаній вище постанові, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2018 року (справа № 2-4923/11, провадження № 61-1003св18).

Отже, за змістом ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року, справа № 2-а-3494/11, викладений правовий висновок, відповідно до якого заміна сторони чи третьої особи у спірних правовідносинах (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», Європейський суд з прав людини проголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що з 30.09.2020 року Товариство з обмеженою відповідальність «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 8/2007/980-к/5032-ПП від 25.09.2007 року у цивільній справі № 2-2718/11, суд доходить висновку, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача) у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З приводу вимоги заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд зазначає таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У ході судового розгляду справи було встановлено, що виконавчий документ по справі 2-2718/11 отримано попереднім кредитором ПАТ «КБ «Надра» та такий перебував на виконанні до 2014 року, після повернення виконавчого листа стягувачу виконавчий лист до примусового виконання не пред`являвся попередніми кредиторами, тому строк пред`явлення його до виконання сплив, пропущений строк судом не поновлювався. При цьому 30.09.2020 року заявник набув право вимоги за кредитним договором № 8/2007/980-к/5032-ПП від 25.09.2007 року, тому строк для пред`явлення його до виконання був пропущений не з вини заявника. З огляду на це, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та поновити такий строк заявнику.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» та заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) у цивільній справі № 2-2718/11, визнання поважними причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст.ст. 258-260, 442, 433 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

Ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-2718/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) у цивільній справі № 2-2718/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» на його правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (місцезнаходження юридичної особи: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402, ).

Визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-2718/11, та поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-2718/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва