Провадження № 2/686/6751/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ухиляється від утримання дитини, у зв`язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що у власності не має нерухомого та/або рухомого майна, проживає разом із матір`ю, яка є інвалідом 3-ої групи, не працює та потребує матеріальної допомоги, а тому погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки від заробітку, щодо витрат на правовому допомогу у розмірі 5000грн., вважає таку суму не обґрунтовано завищеною, оскільки справа не є складною, позивач звернулась до суду оскільки потребує коштів на утримання дитини, разом з тим витратила на послуги адвоката значну суму, просить в цій частині в позові відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я дитини, відповідача, який працює, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має.

В зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на одну дитину в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч.3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 28.10.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та адвокатом Гуменюк А.П., адвокат Гуменюк А.П. прийняла на себе зобов`язання представляти інтереси ОСОБА_3 під час розгляду справи про стягнення аліментів на утримання дитини в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області, у зв`язку з чим адвокат отримала право подавати заяви, запити, клопотання, отримувати інформацію, копії необхідних документів, подавати скарги, позовні заяви, уточнення позовних вимог ти вчиняти інші дії, необхідні для виконання даного доручення.

Відповідно до п. 2 договору плата за виконання адвокатом доручень довірителя встановлено в розмірі 5000грн.

Представником позивача в судовому засіданні додано квитанцію від 28.10.2021, відповідно до якої прийнято від ОСОБА_3 5000,00 грн. в рахунок оплати гонорару відповідно до договору про надання правової допомоги від 28.10.2021 року.

Оцінюючи понесені позивачем витрати на правову допомогу та заяву щодо відповідача щодо не співмірності вказаних витрат суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України справа про стягнення аліментів є малозначною справою та підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Адвокатом здійснено представництво позивача під час розгляду справи, який відбувся за одне судове засідання, тривалістю 40 хв. Щодо вчинення дій необхідних для виконання представництва позивача, крім подання позовної заяви, адвокатом докази не надавались.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, часткове задоволення позову, витрати на правову допомогу підлягають стягненню частково, а саме в розмірі 2000грн.

Позивач при зверненні до суду із вказаним позовом звільнена від сплати судового збору, а томі відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 908,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, прож. АДРЕСА_2 .

Дата складання повного тексту рішення 03.12.2021.

Суддя: