Справа № 346/5174/18
Провадження № 2/346/46/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:

судді: П`ятковського В.І.,

за участю секретаря: Матушевської Г.Д.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коломия Люкс-Сервіс", про захист прав споживачів шляхом оскарження заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду із вказаним позовом просить визнати незаконною його заборгованість перед ТзОВ «Коломия Сервіс» за оплату комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 , вказану в інформаційній довідці від 08 травня 2018 року за № 02-01/21.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач подав до Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради інформацію № 02-01/21 від 8 травня 2018 року, про наявність заборгованості за оплату комунальних послуг по квартирі за вказаною адресою на суму 2414 гривні 84 копійки. У зв`язку із цим йому відмовлено у призначенні субсидії, що порушує його права та інтереси.

Вважає, що заборгованість нарахована безпідставно, а тому і надана до Департаменту інформація не відповідає дійсності і повинна бути спростована шляхом подання відповідачем відповідної довідки.

Щодо неправомірності нарахування заборгованості позивач зазначив, що жодних договорів про надання послуг із обслуговування вказаної квартири із відповідачем не укладав, послугами останнього не користувався.

Зазначає, що укладений 01 листопада 2016 року між представниками відповідача та ОСББ «Сапфіра-65А» договір № 1-С-65а/16 про надання послуг з управління будинком спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків та споруд, не породжує у нього жодних обов`язків, оскільки він не є співвласником багатоквартирного будинку, а виключно орендарем квартири. Вказана квартира належить на праві власності його матері ОСОБА_3 , а він відповідно до Договору оренди квартири від 01 березня 2016 року користується цим приміщенням.

Вказане підтверджується відповіддю ОСББ «Сапфіра-65А», наданою власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , відповідно до якої у останньої станом на 01 квітня 2018 року наявна заборгованість по внесках на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у розмірі 2 414,84 грн., що є аналогічною із вказаною у нього заборгованістю.

Крім того вказана квартира має відокремлений вихід, що не залежить від приміщень загального користування багатоквартирного будинку. Для нормального користування вказаним приміщенням ним укладено низку договорів, зокрема про нестандартне підключення до електричних мереж та договір про користування електричною енергією.

Зважаючи на вищенаведене вважає, що інформація про наявну у нього заборгованість має бути спростована відповідачем.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, остання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити в її та позивача відсутності, позовні вимоги із вказаних підстав підтримує.

Представник відповідача адвокат Атаманюк в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності в задоволенні позову просить відмовити.

Так, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що на підставі договору № 1/С 65А/16 про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, укладеним 01 листопада 2016 року між товариством та ОСББ «Сапфіра-65А», ТОВ «Коломия-Сервіс» надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 . Договорів безпосередньо із відповідачем чи власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному багатоквартирному будинку товариство не укладало, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства ОСББ має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Таким чином вказаний договір є обов`язковим до виконання співвласникам і тими, що не приймали участі у голосуванні, як власниця квартири ОСОБА_4 . Зважаючи на вказане товариство не зобов`язано укладати будь-яких договорів безпосередньо із кожним власником квартири у багатоквартирному будинку.

Представник відповідача заперечив також щодо неналежності квартири до багатоквартирного будинку, оскільки у технічному паспорті на квартиру вказано, що вона розміщена на першому поверсі п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_3 .

Не погоджується із позицією позивача про застосування до вказаних правовідносин положень законодавства у сфері захисту прав споживача щодо отримання житлово-комунальних послуг, оскільки жодних господарських відносин між відповідачем та позивачем немає.

В частині вимог про надання інформації до Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради про наявність у позивача заборгованості, вказав, що вказана інформація подана у зв`язку із тим, що позивач звертався з позовом до Департаменту про скасування рішення та визнання незаконною заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії. У вказаній справі ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що дійсно оскільки договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладено між товариством та ОСББ «Сапфір 65А», то й обов`язок оплати послуг згідно договору виникає у останнього, як замовника, а не у співвласників такого будинку, чи тим більше орендаря.

Щодо посилання представника відповідача на відмову у відкритті провадження у справі за позовом до Департаменту представник позивача наголошує на тому, що суд мотивував своє рішення тим, що вказаний Департамент соціальної політики не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність заборгованості, а рішення про відмову у призначенні субсидії приймає виключно на підставі інформації наданої позивачем. Позивачу з цих підстав рекомендовано оскаржувати спірну заборгованість у цивільному порядку.

Представник позивача також не розділяє думку відповідача щодо обов`язкової реєстрації договору оренди, оскільки договір найму житла підлягає такій реєстрації лише за бажанням сторін та не є обов`язковим.

Вважає, що представник відповідача та ОСББ «Сапфір-65а» станом на 08 травня 2018 року володіли інформацією про те, що позивач не є власником вказаної квартири, однак це не зупинило відповідача від надання Департаменту соціальної політики неправдивої інформації щодо наявності у Петрика спірної заборгованості.

Представник відповідача в запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що заборгованості ОСББ «Сапфіра-65А» перед ТОВ «Коломия Люкс-Сервіс» не існує. Однак, існує заборгованість, перед вказаним ОСББ по внесках за управління будинком за квартирою АДРЕСА_2 у даному будинку.

Зазначив, що товариство «Коломия Люкс-Сервіс» видає мешканцям та співвласникам будинку АДРЕСА_3 довідки, в тому числі на призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. На вимогу правління ОСБББ, товариством в рамках діючого законодавства, сформовано звернення до Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради стосовно не призначення чи відмови у призначенні субсидії за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_2 , оскільки така субсидія призначається на конкретне житло.

Представник відповідача заперечує щодо позиції позивача, про те, що Департамент соціальної політики Коломийської міської ради не перевіряє наданої інформації щодо заборгованості, оскільки відповідні звірки між ними відбуваються постійно.

Також не погоджується із позицією позивача, що внески на утримання багатоквартирного будинку можуть бути покладені виключно на співвласника такого будинку, оскільки існує відповідний договір про надання послуг, а також порядок реєстрації місця проживання особи. Оскільки ОСОБА_5 із сім`єю фактично проживають у вказаній квартирі, а отже користуються житлово-комунальними послугами та на відшкодування цих витрат звернувся за оформленням субсидії. Вказана поведінка позивача свідчить що він за власним вибором погоджується на оплату одних послуг та безпідставно відмовляється від сплати інших.

Представник відповідача зазначає, що в договорі оренди на який посилається позивач чітко передбачено відповідні правила користування майном із покладенням обов`язку на позивача щодо сплати платежів обов`язкових внесків та витрат на комунальні послуги, відповідно до рахунків відповідних організацій.

Вказує, що чинним цивільно-правовим законодавством яким регулюється порядок найму житла наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за житлово-комунальні послуги якщо інше не встановлено договором найму.

Зважаючи на те, що в договорі оренди, на який позивач посилається у позовній заяві, не передбачено плати за користування житлом, це свідчить про недотримання основної вимоги такого виду договорів як оплатність. Тому за своєю суттю це є договір позички та регулюється відповідно нормами 827-836 ЦК України.

Також представник відповідача вказує, що оскільки інформація подана до Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради стосується заборгованості за житлово-комунальні послуги на квартиру АДРЕСА_2 у вказаному в багатоповерховому будинку, то пряму відповідальність несе власник даної квартири.

Проаналізувавши досліджені докази, суд дійшов наступних висновків.

За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно зі статтею 1 якого, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 10 вказаного закону вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Статтею 15 зазначеного закону співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах а згідно зі статтею 23 внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. За частиною другою статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

За змістом частин першої-третьої статті 12 вказаного закону, витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Таким чином, прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

У зв`язку з цим рішення загальних зборів ОСББ "Сапфір-65А", у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для ОСОБА_6 , як власника квартири АДРЕСА_2 , яка в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного їй майна та зобов`язана виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ. При цьому у разі відмови співвласника сплачувати встановлені внески і платежі об`єднання має право звернутися до суду. Рішення ОСББ «САПФІРА-65А» є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна.

Виходячи із загальних підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (стаття 11 Цивільного кодексу України), відповідні правовідносини щодо сплати орендарем витрат на управління будинком мають бути врегульовані або шляхом укладення окремого договору між орендарем та ОСББ, або шляхом встановлення обов`язку орендаря з відшкодування відповідних витрат власнику приміщення (орендодавцю) безпосередньо в умовах договору оренди нерухомого майна. Тобто обов`язок орендаря зі сплати (відшкодування) внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, встановленому рішенням ОСББ, виникає тільки у разі передбачення такого обов`язку в умовах укладеного ним правочину (договору) з власником майна або з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З дослідженого видно, що сторони зійшлися в позиціях стовсовно обов`язку власниці квартири ОСОБА_3 сплачувати внески на утримання багатоквартирного будинку.

Що стосується інформації, яка є предметом позову та про спростування якої просить позивач, то останнім не надано суду доказів, що подана представником відповідача інформація стосується конкретно його. Так, в долученій до матеріалів справи відповіді Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради від 06 червня 2018 року, вказано, що ТзОВ «Коломия Люкс-Сервіс» надано інформацію про заборгованість на опалу витрат з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_4 , без зазначення конкретного прізвища особи, яка має таку заборгованість.

Таким чином суд приходить до переконання про недоведення позивачем порушення його прав, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Також суд погоджується з позицією представника відповідача, що спірні відносини не регулюються нормами законодавства у сфері захисту прав споживача, виходячи з наступного.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Матеріали справи не вказують на наявність між сторонами господарських правовідносин, оскільки вони не укладали жодних договорів про надання послуг. Також в ході розгляду справи позивачем не наведено, в чому саме полягає порушення його прав як споживача у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому суд рахує доцільним стягнути з позивача вартість судового збору.

На підставі наведеного та ст.ст. 4, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 7, 10, 12, 15 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. 5, 4 Закону України "Про судовий збір" керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коломия Люкс-Сервіс", про захист прав споживачів шляхом оскарження заборгованості - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_4 , судовий збір у розмірі 908 грн. у дохід держави (Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2021 року.

Суддя П`ятковський В. І.