РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб ними, зареєстрований 08 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №754 та визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що з відповідачем протягом останніх трьох років (з липня 2018 року) не підтримують подружніх, не ведуть спільного господарства, не турбуються один про одного, фактично стали чужими людьми, їх сім"я розпалась і подальше її збереження неможливе. Окрім того просить визначити місце проживання дитини з нею, враховуючи інтереси, вік дитини, прив`язаність сина до мами.

Ухвалою суду від 21липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 07 вересня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року надано сторонам строк на примирення терміном на два місяці, провадження у справі зупинено. Підготовче судове засідання у справі призначено на 08 листопада 2021 року.

07 вересня 2021 року позивачем подано клопотання про збільшення розміру позовних вимог, просить окрім вже заявлених вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з нею стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , 2013 року народження в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 05 листопада 2021 року поновлено провадження у справі.

08 листопада 2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов ОСОБА_1 , в якому він зазначає, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю підтримали повністю. Просили не розглядати заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю визнали повністю, не заперечували проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін є дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №2566.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як зазначає позивач у позові, з 2019 року подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Згідно з ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Отже, враховуючи вік дитини, відсутність заперечень батька щодо місця проживання дитини з матір`ю, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини з нею.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 754 - розірвати.

Визнати місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір"ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 19 листопада 2021 року.

Суддя -