19.11.2021 Єдиний унікальний номер 205/8847/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/8847/2021
Номер провадження: 2/205/3441/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління - служба у справах дітей Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач)звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління - служба у справах дітей Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.09.2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який пізніше було розірвано. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_3 (далі - Відповідач). Далі позивач зазначає, що з моменту народження дитини відповідач ніколи не цікавився його долею, фізичним та емоційним станом, здоров`ям та іншими питаннями, з якими зазвичай переймаються батьки.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні до його малолітньої дитини, сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у підготовчому судовому засіданні надала до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за її відсутності. У такій письмовій заяві вимоги визнає та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи Управління - служба у справах дітей Новокодацького району Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явилась, надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно його малолітньої дитини - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заяву з проханням розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд, враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, та встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси третіх осіб, вважає за можливе звершити розгляд справи та ухвалити відповідне рішення по суті справи.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 13.09.2008 року, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2011 року було розірвано.

Судом також встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають спільну малолітню дитину, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.2014 року.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2011 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 350 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення повноліття ОСОБА_2 , починаючи з 21 березня 2011 року.

Відповідно до розрахунку виданого Новокодацьким відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 15.09.2021 року, ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 68 222 грн. 66 коп.

Судом також встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_2 мешкає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка займається вихованням та матеріальним утриманням сина.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.09.2021 складеним спеціалістами управління-служби у справах дітей, умови проживання добрі, хлопець має окрему кімнату, в наявності необхідні речі, приладдя та побудована техніка. Про дитину піклується мати та відчим, створюють належні умови для проживання, навчання та розвитку, забезпечують його всім необхідним, приділяють достатньо уваги вихованню та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов проживання родини.

Згідно характеристики, наданої КЗО «НВК № 91» ДМР, де навчається ОСОБА_2 , мати та відчим дбають про дитину, приділяють належну увагу вихованню, навчанню та розвитку. Хлопець у свою чергу повагою ставиться до батьків, вважає вітчима за рідного батька, який є для нього авторитетом.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 12.10.2021 року № 3/9-127, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити відповідача ОСОБА_3 , батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько не займається матеріальним утриманням дитини, не проживає з дитиною з 2010 року, весь час не цікавився життям дитини, не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, не проявляє до нього батьківської турботи та піклування, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тим самим проявляє байдужість до подальшої долі сина. Під час спілкування з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він вважає своїм батьком ОСОБА_7 , хлопець взагалі не знає біологічного батька.

Судом також встановлено, що 10.06.2021 року ОСОБА_3 розуміючи значення свої дій, попередньо ознайомлений з вимогами чинного законодавства, відмовився від своїх батьківських прав та обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дає згоду на його усиновлення громадянином України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з присвоєнням йому прізвища, ім`я та по-батькові усиновителя - ОСОБА_2 , про що склав письмову заяву, яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журавльовою Г.С.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

Зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком дитини, не цікавиться життям дитини, не приймає участі в її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно дитини, суд доходить висновку що відповідач свідомо нехтує батьківським обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дитини.

З огляду на вищенаведене, та приймаючи до уваги визнання відповідачем вищевказаних обставин у їх повному обсязі, суд приходить до висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача.

Суд також не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Таким чином, враховуючи інтереси дитини, вказані приписи чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 , батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню в їх повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління - служба у справах дітей Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

2. Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан