ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» листопада 2021 року

м. Харків

справа № 646/5388/21

провадження № 22ц/818/6019/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», представник відповідача - Колосов А. В.,

треті особи - державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко К.В., Смородський С.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року в складі судді Власової Ю.Ю.

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко Костянтин Вікторович, ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якому просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58880512 від 22 червня 2021 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко К.В. щодо державної реєстрації обтяження іпотекою речових прав на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»; судові витрати стягнути з відповідача.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, яка мотивована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2017 року у справі № 646/10500/16-ц, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Харківського області від 22 січня 2018 року, визнано протиправними дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27530318 від 26 грудня 2015 року, на зазначену квартиру.

Зазначила, що 05 серпня 2021 року вона дізналася, що згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58880512 від 22 червня 2021 року, проведено державну реєстрацію обтяження речових прав на квартиру іпотекою на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

Вказала, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» може в будь-який момент звернути стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки та її єдиним житлом, виникає необхідність у забезпеченні позову.

Вважала, що в разі вчинення товариством будь-яких дій щодо спірної квартири до ухвалення рішення у справі, при подальшому задоволенні судом позовних вимог, фактично будуть порушені її речові права, а їх відновлення потребуватиме значних зусиль, часу та витрат у зв`язку з необхідністю в майбутньому звертатись до суду з іншим позовом про відновлення своїх порушених прав.

Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборонити будь-яким державним реєстраторам (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено, заборонено будь-яким державним реєстраторам (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні ухвали суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що основні зобов`язання за кредитним договором не виконані та іпотека не припинена, тому державним реєстратором внесено запис про обтяження речових прав на квартиру іпотекою. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову, тільки висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. Вважав, що заборона вчиняти певні дії не є співмірною з заявленими позовними вимогами.

27 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представниці позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивачка та її представниця вважали судове рішення - законним, а апеляційну скаргу - необгрунтованою. При цьому посилалися на те, що 27 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та позивачкою укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 56 000,00 доларів США зі строком повернення до 27 вересня 2017 року. В забезпечення виконання зобов`язань укладено договір іпотеки, предметом якого є спірна квартира, яка на праві власності належить чоловіку позивачки. 12 грудня 2011 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1 та договір відступлення прав вимоги за цими договорами. 26 грудня 2015 року на підставі рішення державного реєстратора товариство стало власником спірної квартири. В той же день проведено державну реєстрацію припинення іпотеки у зв`язку з набуттям права власності на предмет іпотеки. Рішеннями судів першої та другої інстанції за позовом позивачки про визнання дій приватного нотаріуса протиправними скасовано рішення про державну реєстрацію квартири АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». 19 грудня 2018 року на виконання судових рішень державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради скасовано державну реєстрацію права власності на цю квартиру. 05 серпня 2021 року на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 12 грудня 2011 року проведено державну реєстрацію обтяження речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна іпотекою. Вважала, що у будь - який час Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» може звернути стягнення на предмет іпотеки. Зазначила, що предметом позову є законність рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Однак, є обгрунтовані підстави вважати, що товариство в будь - який момент може розпорядитися цим майном. У зв`язку з чим поновлення порушеного права позивача однозначно вимагатиме подання нових позовів, що призведе до надмірного витрачання коштів позивачем. Окрім того, розгляд нових можливих позовів займе значний час. Отже, повторно відбуватиметься заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, тому вбачається обгрунтованим застосований судом захід забезпечення позову шляхом заборони будь - яким державним реєстраторам вчиняти будь - які реєстраційні дії щодо спірної квартири.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали оскарження ухвали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» необхідно задовольнити, ухвалу судді - скасувати.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Матеріали оскарження ухвали свідчать про те, що в провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко К.В., ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якому просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58880512 від 22 червня 2021 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко К.В. щодо державної реєстрації обтяження іпотекою речових прав на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»; судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2021 року відкрито провадження у справі.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що 27 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та нею укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, предметом якого було надання позичальнику кредитних коштів в розмірі 56 000,00 доларів США зі строком повернення до 25 вересня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 27 вересня 2007 року між банком та нею укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала їй та її чоловіку ОСОБА_3

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за якими товариство став новим її кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за договором іпотеки.

Зазначила, що в подальшому вона дізналася, що згідно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27560318 від 26 грудня 2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» став власником спірної квартири. Також, 26 грудня 2015 року було проведено державну реєстрацію припинення іпотеки, у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2017 року у справі № 646/10500/16-ц, залишене без змін постановою Апеляційного суду Харківського апеляційного суду від 22 січня 2018 року, визнано протиправними дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27530318 від 26 грудня 2015 року на зазначену квартиру.

Вказала, що 19 грудня 2018 року державним реєстратором скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру за товариством.

Зазначила, що 05 серпня 2021 року вона дізналася, що згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58880512 від 22 червня 2021 року, було проведено державну реєстрацію обтяження речових прав на квартиру іпотекою на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вважала, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 10 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Із пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Предметом спору у даній справі є скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58880512 від 22 червня 2021 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананко К.В. щодо державної реєстрації обтяження іпотекою речових прав на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», що є вимогами немайнового характеру.

Співмірність під час вжиття заходів забезпечення позову передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову, які просила застосувати ОСОБА_1 , а саме: заборонити будь-яким державним реєстраторам (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті - неспівмірні із заявленими позовними вимогами, які не носять майнового характеру.

Таким чином, заходи забезпечення, про вжиття яких просила позивачка, не стосуються майбутнього рішення суду про задоволення позовних вимог щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та не впливають на можливість його виконання.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду в разі ухвалення такого на користь позивача.

При цьому, ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення її порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто об`єктивні обставини та (або) припущення щодо обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

У цивільному судочинстві відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Однак, об`єктивних обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, позивачкою не наведено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції в порушення принципів розумності, співмірності, норм процесуального права та неправильно застосувавши норми матеріального права, необґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - задовольнити.

Ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.