Провадження № 2/727/2697/21
06 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Заверусі Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків та трьох процентів річних, -
Позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення інфляційних збитків та трьох процентів річних посилаючись на те, що 31.01.2015 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О С. та зареєстровано у реєстрі за №82.
За умовами п.1 Договору, Позичальник позичив у Позикодавця гроші у сумі 187500,00 грн. терміном до 31.01.2016 року включно, без нарахування процентів. Грошові кошти Позикодавець передав, а Позичальник прийняв до підписання Договору, про що свідчить сам Договір.
Відповідно до вимог п.4 Договору, сплата за Договором повинна бути виконана у місті Одесі.
У визначений п.1 Договору строк Відповідач борг не повернув.
23.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. вчинено виконавчий напис №447 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь невиплачені в сірок на підставі договору позики грошові кошти в сумі 187500,00 грн., сірок повернення яких настав 31.01.2016 року, без нарахування процентів, та 1900 грн. оплачені ним за вчинення виконавчого напису до договору позики. Сума до стягнення 189400,00 грн.
Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) від 31.03.2020 року ВП №52141624 виконавчий напис №447 виданий 23.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. про борг в сумі 189400,00 грн. повернуто стягувану.
До цього часу відповідачем зобов`язання щодо повернення боргу не виконано.
Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України , спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 жовтня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомив та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 31.01.2015 р. був укладений договір позики, який був нотаріально засвідчений і згідно з яким позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у сумі 187500,00 грн. терміном до 31.01.2016 року включно, без нарахування процентів (а.с.4-5).
Відповідач борг не повернув.
23.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. вчинено виконавчий напис №447 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь невиплачені в сірок на підставі договору позики грошові кошти в сумі 187500,00 грн., сірок повернення яких настав 31.01.2016 року, без нарахування процентів, та 1900 грн. оплачені ним за вчинення виконавчого напису до договору позики. Сума до стягнення 189400,00 грн.
Відповідач борг не повернув.
23.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. вчинено виконавчий напис №447 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь невиплачені в сірок на підставі договору позики грошові кошти в сумі 187500,00 грн., сірок повернення яких настав 31.01.2016 року, без нарахування процентів, та 1900 грн. оплачені ним за вчинення виконавчого напису до договору позики. Сума до стягнення 189400,00 грн.
В зазначений в договорі строк відповідач борг не повернув, а тому 23.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. вчинено виконавчий напис №447 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь невиплачені в сірок на підставі договору позики грошові кошти в сумі 187500,00 грн., сірок повернення яких настав 31.01.2016 року, без нарахування процентів, та 1900 грн. оплачені ним за вчинення виконавчого напису до договору позики. Сума до стягнення 189400,00 грн.(а.с.6). Вказаний надпис був звернутий жо виконання.
Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 31.03.2020 року ВП №52141624 виконавчий напис №447 виданий 23.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. про борг в сумі 189400,00 грн. повернуто стягувану на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.7).
Відповідачем на сьогоднішній день зобов`язання щодо повернення боргу не виконано.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до правової позиції ВСУ викладеної у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі Ч №6-2129цс16, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.
Також суд враховує, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України передбачена нею відповідальність за порушення грошового зобов`язання не залежить від причин невиконання грошового зобов`язання, вини зобов`язаної особи. Вказана відповідальність має компенсаційний, а не штрафний характер.
Позивачем розраховані інфляційні виплати та трьох процентів річних за період з 01.02.2016 по 21.96.2021 від суми боргу 187500,00 грн.
Інфляційні втрати розраховуються за формулою: Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу, де Індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період.
А тому, інфляційні втрати на борг в сумі 187500,00 грн. за вказаний період необхідно розраховувати помноженням помісячних індексів інфляції за період з 01.02.2016 по 21.06.2021 /100% - 187500,00 грн., звідси отримуємо сукупність індексів інфляції за вказаний період дорівнює 161,133%. Інфляційні нарахування = 187500,00 грн.(сума боргу) х 161,133%(сукупний індекс інфляції)/100% - 187500,00 грн. (сума боргу) = 114624,65 грн.
Отже, розмір індексу інфляції від суми боргу за вказаний період складає 114624,65 грн.
Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: сума боргу х 3%/100% х кількість прострочених днів/кількість днів у році.
- за період з 01.02.2016 по 31.12.2016 р.р. за 335 днів - 5148,57 грн.;
- за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 р.р. за 365 днів - 5625,00 грн.;
- за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 р.р. за 365 днів - 5625,00 грн.;
- за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 р.р. за 365 днів - 5625,00 грн.;
- за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 р.р. за 366 днів - 5625,00 грн.;
- за період з 01.01.2021 по 21.06.2021 р.р. за 172 днів - 2650,68 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1449 (одна тисяча чотириста сорок дев`ять) гривні 24 копійки.
На підставі викладеного та керуючись ст.61, 99 Конституції України, ст.ст.11, 192, 218, 509, 526, 549, 550, 626, 627, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст.7, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 274 ч. 1, 280-289 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: