№2-ві/756/39/21
У Х В А Л А

07 грудня 2021 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Майбоженко А.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді в справі за позовом ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_3 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В

В провадженні Оболонського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_3 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином. Дана справа перебуває у провадженні судді Яценко Н.О.

03.12.2021 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Целовальніченко Наталії Євгенівни про відвід судді, яка мотивована тим, що з 17.09.2021 р. на розгляді судді перебуває позовна заява позивача - ОСОБА_2 , але й досі в порушення встановленої процедури та процесуальних строків, що передбачені ст.ст. 185-187 ЦПК України, суддя встановлених ЦПК України рішень не прийняла, чим порушила як норми ЦПК України, так і норми Конституції України, яка гарантує право позивача на судовий захист. Окрім того представник вказує, що саме умисне ігнорування головуючим суддею факту збройної агресії РФ проти України, ігнорування процесуальних норм, які чітко встановлюють дії судді при прийнятті позовної заяви до розгляду, свідчать про зацікавленість судді у затягуванні справи, порушенні прав позивача на відшкодування завданої шкоди внаслідок збройної агресії РФ, фактично свідчать про пряме потурання РФ та ОСОБА_3 в їх злочинних діях проти позивача..

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06.12.2021 визнано необґрунтованою подану заяву про відвід, справу передано до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 заяву про відвід передано для розгляду судді Майбоженко А.М.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає можливим проводити розгляд без повідомлення її учасників.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінивши обставини, на які посилається представник позивача, суд вважає, що у поданій заяві нею висловлено незгоду з процесуальними рішеннями судді Яценко Н.О., оскільки 27.09.2021 року ухвалою суду постановлено направити Посольству Російської Федерації в Україні як компетентному органу держави Російської Федерації копію позовної заяви по вищевказаній справі та запитано у Посольства Російської Федерації в Україні як компетентного органу держави Російської Федерації згоду на розгляд Оболонським районним судом м.Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_3 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином. На момент вирішення заявленого відводу відповіді Посольства Російської Федерації в Україні не надано.

Верховний Суд у постанові від 17.02.2021 року (справа №756/11440/19) висловив правову позицію про те, що в аналогічній справі , перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі суд має надіслати відповідачу у встановленому порядку позовну заяву із додатками і з`ясувати, чи є згода дипломатичного представництва Російської Федерації як компетентного органу держави Російської Федерації на розгляд спору в судах України. З`ясування цього питання має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки від цього залежить, чи має суд право здійснювати подальші процесуальні дії. За відсутності такої згоди іноземна держава не може одержати правового статусу відповідача в цивільному процесі України. При цьому вчиняти такі процесуальні дії повинен не позивач при пред`явленні до суду позову, а саме суд.

До аналогічних висновків у подібних справах незмінно доходить Верховний Суд у постановах: від 13 травня 2020 року у справі № 711/17/19 (провадження № 61-10776св19); від 03 червня 2020 року у справі № 357/13182/18 (провадження № 61-12202св19); від 03 червня 2020 року у справі № 711/14/19 (провадження № 61-12536св19); від 09 вересня

2020 року у справі № 321/211/20 (провадження № 61-8142 св 20).

З огляду на викладене, приходжу до висновку про те, що відсутні підстави вважати, що головуючий суддя Яценко Н.О. є упередженою або необ`єктивною при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_3 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином, що свідчить про необґрунтованість заявленого відводу та необхідність відмови у його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді в справі за позовом ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_3 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А.М.Майбоженко