Провадження № 4-с/643/144/21
УХВАЛА

06.12.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

скаргу ОСОБА_1

на бездіяльність Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій він просить суд зобов`язати Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 214, 3 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні № 27851889.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї документи на предмет наявності підстав для прийняття її до розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 713/1972/20 зазначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення. У зв`язку із цим у разі подання такої скарги з порушенням правил підсудності суддя повертає скаргу заявникові на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК. Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України).

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що Московським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 27851889 від 17.05.2011, за яким боржником є він та в рамках якого 03.10.2013 року винесено постанову про арешт його майна. 20.12.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист повторно не надходив та наразі на виконанні не перебуває. Відповідно до квитанції 0.0..1 на рахунок державної виконавчої служби були сплачені штраф та виконавчий збір в рамках виконавчого провадження № 27851889 від 17.05.2011, вказана квитанція направлена до Московського відділу виконавчої служби. Крім того, стягувач звертався із заявою до виконавчої служби про зняття арешту, оскільки він сплатив заборгованість. Проте Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) арешт не скасував, у зв`язку з чим він вимушений вернутися із даною скаргу до суду.

Відповідно до листа Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 14118 від 04.10.2021, згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження № 27851889 з виконання виконавчого листа № 2-2007/2010 від 05.04.2011, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 347 077, 37 грн. 17.05.2011 року державним виконавцем відповідно до ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за № 27851889. 03.10.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника № 27851889, на підставі якої накладено арешт. 20.12.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вищевказаний виконавчий документ повторно не надходив та на виконанні не перебуває.

Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено в рамках виконавчого провадження № 27851889 з виконання виконавчого листа № 2-2007/2010 від 05.04.2011, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 347 077, 37 грн.

За таких обставин, суд не знаходить правових підстав для розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у Московському районному суді м. Харкова.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною 3 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне передати скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) передати за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

2. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко