Справа № 524/4431/21
Провадження № 2/536/737/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

До Кременчуцького районного суду Полтавської області справа надійшла 16 червня 2021 року, згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 червня 2021 року для розгляду за підсудністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що з 14 вересня 2007 року по 03 березня 2009 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні і вихованні. Відповідач після розірвання шлюбу не приймає жодної участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, жодного разу не бачився з ним, не спілкувався, аліменти на утримання дитини не сплачує.

Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення на вебсайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення підготовчого засідання не звертався, причини неявки не повідомив.

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали заяву, де просили розглянути справу у їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття.

На підставі ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктами 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Установлено, що сторони: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 14 вересня 2007 року перебували в шлюбі, який розірвано 03 березня 2009 року, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1140.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30.05.2011 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно до його повноліття, на виконання якого виданий виконавчий лист № 2-2059/11 від 30 травня 2011 року, який перебуває на примусовому виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.02.2021, станом на 01.02.2021 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 176 041 грн.

Відповідач ОСОБА_2 з березня 2009 року з сином не проживає, не спілкується, не відвідує його, не цікавиться життям, здоров`ям дитини, матеріально не утримує, виявляючи тим самим свою байдужість до його долі, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що проживає з мамою, батько з ним не спілкується, не телефонує, з днем народження не вітає, він його не пам`ятає.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05 листопада 2021 року № 1526 ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено.

Керуючись статтями 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повний текст судового рішення складено 01.12.2021.