Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 Справа №607/16298/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки, посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося. Вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що в сім`ї часто виникають непорозуміння та конфлікти. Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Крім того, відповідач не приймає належної участі в утриманні їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча спроможний та зобов`язаний надати дитині матеріальну допомогу. Вважає, що їх шлюб існує формально, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення із часу звернення із позовом в суд і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу між ними та сплату аліментів на утримання їхньої доньки у визначеному позивачем розмірі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі із 24 листопада 2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 24.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

У даному шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 08.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції).

Судом з`ясовано, що сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Між ними існують неприязні відносини. Причиною погіршення стосунків є те, що вони люди різних характерів, мають різні погляди на життя та різні інтереси, що призводить до виникнення в сім`ї непорозумінь та конфліктів. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально.

Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 , належної участі в утриманні неповнолітньої дитини не приймає та самоусунувся від виконання батьківського обов`язку щодо утримання доньки.

Неповнолітня ОСОБА_5 проживає з матір`ю ОСОБА_6 та перебуває виключно на її утриманні.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від шести до вісімнадцяти років, який із 01.07.2021 р. становить 2 510 грн., тому суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення із позовом в суд і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2116.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан