Справа №932/8513/21
Провадження №2-з/932/240/21
У Х В А Л А

05 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Цитульський В.І., розглянувши матеріали заяви представника позивача Россіхіної А.В. про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання.

04 листопада 2021 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 66644912 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Русецькою Оксаною Олександрівною 30.08.21 року та зняттям арешту, накладеного 25.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Русецькою О.О. на кошти ОСОБА_1 з метою захисту інтересів позивача та її неповнолітньої дитини.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник посилалася на те, що позивачем подано до суду позов про визнання виконавчого напису нотаріуса за реєстровим №117016 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що його було вчинено з порушенням приписів законодавства. З огляду на те, що за вказаним виконавчим написом нотаріуса відкрито виконавче провадження, вважає за необхідне звернутися до суду з даною заявою.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву, вважає за необхідне зазначити наступне.

30 серпня 2021 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу у Дніпропетровській області Русецькою Оксаною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 66644912 для виконання виконавчого напису №117016, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (адреса: 01001, м. Київ. вул. Мала Житомирська, 6/5) 09 червня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс» 378 969, 10 (триста сімдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 10 коп) гривень за Кредитним договором№053/06-ФЛ/04 з яких:

основний борг у розмірі 126 277,42 грн.;

відсотки та комісія 251 141.68 грн.;

штрафні санкції - 1500.00 грн.;

плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 50,00 грн.

Позивач вважає, що описані у позовній заяві правові підстави дають можливість визнати виконавчий напис №117016, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.

Однак до моменту розгляду справи по суті, приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Русецькою Оксаною Олександрівною в рамках виконавчого провадження № вересня 2021 року видано постанову про арешт коштів ОСОБА_1 та накладено арешт на нерухоме майно .

Внаслідок таких дій приватного виконавця Сатовська Я.О. не має можливості отримувати соціальні виплати на неповнолітню дитину, які призначені їй внаслідок загибелі батька. та надходять на банківський рахунок.

Також проведення стягнень на користь ТОВ «ФК Еліт Фінанс», які можуть здійснюватися приватним виконавцем Русецькою О.О. протягом строку розгляду справи у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, можуть призвести до порушення прав ОСОБА_1 внаслідок того, що повернення таких коштів може бути проблематичним.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Тобто, законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

За наведеним визначенням у Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно висновку до якого дійшла колегія суддів у постанові ВС у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Надаючи оцінку наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, суд виходить із того, що позивач посилається на відкрите виконавче провадження, у ході якого, до вирішення по суті спору про правомірність виконавчого напису, у примусовому порядку будуть стягнуті суми заборгованості та витрати виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд погоджується із доводами заявника щодо можливості істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що є підставою для задоволення клопотання в частині зупинення стягнення у виконавчому провадженні.

Суд зазначає про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом зняття арешту з коштів позивача, оскільки підстави для зняття арешту, накладеного державним виконавцем, визначені статтею 59 Закону № 1404-VIII.

Так, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 150 ЦПК України не передбачено такого способу забезпечення позову як зняття арешту з коштів.

Суд зазначає, що боржник вправі звернутися до державного виконавця або до суду щодо зняття арешту з майна (коштів) боржника, у разі якщо вважає, що на певні кошти (рахунки) не може бути накладений арешт.

З аналізу викладених обставин суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для часткового задоволення заявленого клопотання.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст.154 ЦПК України суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Россіхіної А.В. про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 66644912 відкритим приватним виконавцем виконавчого округу у Дніпропетровській області Русецькою Оксаною Олександрівною 30.08.21 року на підставі виконавчого напису №117016, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (адреса: 01001, м. Київ. вул. Мала Житомирська, 6/5) 09 червня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс» 378 969 (триста сімдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 10 коп за Кредитним договором№053/06-ФЛ/04.

В іншій частині клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення не залежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, передбачено що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ухвалу складено та підписано 05 листопада 2021 року.

Суддя В.І. Цитульський