233 Справа № 233/4183/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Рамазанової В.Х.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки - адвоката Скрипченко Д.В.,

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу №233/4183/21 за позовною заявою:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1

до

ОСОБА_2 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_2

ОСОБА_3 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_3

про зменшення розміру аліментів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до рішення, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 21.02.2012 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 лютого 2012 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Також відповідно до судового наказу виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 13.08.2021 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 30 липня 2021 року, до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого продовжити стягнення аліментів на ОСОБА_7 до його повноліття за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнуті з нього аліменти загалом становлять більше половини його заробітку, що перевищує встановлену законом частку.

Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на утримання дітей:

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/8;

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1/3 до 1/8;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/3 до 1/8.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Відповідачкам запропоновано надати відзив на позовну заяву.

21.10.2021 року надійшов відзив відповідачки ОСОБА_3 , в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача (а.с.45-50).

25.10.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.73-76).

26.10.2021 року надійшов відзив відповідачки ОСОБА_2 , в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача (а.с.93-96).

01.11.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.109-112).

02.11.2021 року від відповідачки ОСОБА_3 надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.136-141).

Ухвалою суду від 02.11.2021 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що згідно рішення, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 21.02.2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 лютого 2012 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Згідно судового наказу виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 13.08.2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 30 липня 2021 року, до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого продовжити стягнення аліментів на ОСОБА_7 до його повноліття за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З довідки про доходи, виданої ОСОБА_1 вбачається, що він працює в 16 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області та займає посаду командира відділення, та його заробітна плата за період з 01.01.2021р. по 31.07.2021р. складає 81556,01грн. (а.с.22, 135).

Згідно довідки ТОВ «Кристалл-99», виданої ОСОБА_3 , вбачається, що вона з 01.04.2003р. по теперішній час працює на посаді бухгалтера (а.с.51), та відповідно до Наказу №18/к від 07.12.2017р. (а.с.53), Наказу №12/к від 09.10.2020р. (а.с.54), та Наказу №25/к від 04.10.2021р. (а.с.55) перебуває у відпустці для догляду за дитиною.

Згідно довідки УСЗН Костянтинівської міської ради (а.с.132, 133), ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на себе та своїх синів з 21.11.2014р. по теперішній час, і їй з 01.10.2021р. по 31.03.2022р. призначено допомогу в розмірі 3712,55грн. щомісячно. Також вона отримує субсидію на відшкодування житлово-комунальних послуг, і з жовтня 2021р. по жовтень 2021р. їй щомісячно призначено субсидію в сумі 2614,54грн. (а.с.134).

З довідки про доходи, виданої ОСОБА_2 вбачається, що вона працює в Управлінні освіти Костянтинівської міської ради та займає посаду вихователя дошкільного навчального закладу, та її заробітна плата за період з травня 2021р. по жовтень 2021р. складає 68274,29грн. (а.с.180).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки його доходів, з нього також стягнуті аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у розмірі 1/3 частки його доходів.

Після утримання аліментів та сплати комунальних послуг у позивача практично не залишається коштів на існування. Також він має одинокого батька похилого віку, якому теж необхідна матеріальна допомога.

Але дані аргументи позивача спростовуються матеріали справи, а саме: позивач ОСОБА_1 отримує заробітну плату у загальному розмірі 81556,01грн., знаходиться на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як «учасник бойових дій» та отримує пільги та комунальні послуги за період з травня 2021р. по жовтень 2021р. у сумі 1969,27грн. (а.с.206); також ним згідно договору купівлі-продажу від 18.05.2020р. була придбана квартира вартістю 45000,00грн. (а.с.204-205); батько позивача ОСОБА_9 є працездатною особою, працює у ТОВ «Агродорстрой-5» та отримав заробітну плату за період з травня 2021р. по жовтень 2021р. у сумі 65961,56грн. (а.с.203, 202).

ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено зміну та погіршення його майнового стану.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини та 1/3 частини до 1/8 частини на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, суперечить нормам матеріального права, а також не буде необхідним та достатнім для утримання дитини.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даними рішеннями суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Отже, на підставі викладеного обґрунтування суд дійшов переконання про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 908,00грн.

Керуючись ст.ст.5, 10-13, 81, 83, 141, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 908,00грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 06.12.2021 року.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук