печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Пітей О. Д.

справа №757/28709/15-ц

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ»

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС»

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у цивільній справі 757/28709/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року до суду надійшла вказана заява, в якій заявник просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» (далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС») на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ» (далі - ТОВ «ФК «ФОРТ»), , у виконавчому провадженні №516955549, замінити стягувача ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФОРТ», , у виконавчому листі №757/28709/15-ц.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі БАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено та стягнуто ОСОБА_1 із на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 296/23 від 11 вересня 2008 року в сумі 123 897, 44 грн та судовий збір в сумі 3 654, 00 грн.

20.07.2016 року на підставі вказаного рішення було відкрито виконавче провадження №51695549.

25.04.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі БАНК» () та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» () укладено Договір про відступлення права вимоги №42053, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором № 296/23 від 11.09.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2019 року сторону згідно виконавчого листа № 757/28709/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 123 897,44 грн та 3 654, 00 грн судових витрат на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвест Хаус (79005, м. Львів, вул. Миколи Вороного, буд. 2, ).

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» () та ТОВ «ФК «ФОРТ» () укладено Договір Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором № 296/23 від 11.09.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ФОРТ».

ТОВ «ФК «ФОРТ» звернулось до суду із заявою про заміну кредитора у зобов`язанні, посилаючись на те, що 05.11.2020 року право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ФОРТ», що є підставою для процесуального правонаступництва у вказаній справі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином. Представник заявника ОСОБА_2 у прохальній частині заяви просила розглядати справу за відсутності представника ТОВ «ФК «ФОРТ».

Суд, вивчивши заяву, дослідивши письмові докази додані до неї, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі БАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено та стягнуто ОСОБА_1 із на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 296/23 від 11 вересня 2008 року в сумі 123 897, 44 грн та судовий збір в сумі 3 654, 00 грн.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадженя 20.07.2016 року на підставі вказаного рішення було відкрито виконавче провадження №51695549.

25.04.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі БАНК» () та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» () укладено Договір про відступлення права вимоги №42053, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором № 296/23 від 11.09.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2019 року сторону згідно виконавчого листа № 757/28709/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 123 897,44 грн та 3 654, 00 грн судових витрат на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвест Хаус (79005, м. Львів, вул. Миколи Вороного, буд. 2, ).

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» () та ТОВ «ФК «ФОРТ» () укладено Договір Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором № 296/23 від 11.09.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ФОРТ».

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно з ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до постанов Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 року у справі №804/536/18 заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

В оцінці вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у виконавчому листі, суд застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), відповідно до яких на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Відповідно до висновків, які зробив Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові №0417/7776/2012 від 16.06.2021 року відсутність виконавчого листа не є та не може бути перешкодою в матеріальному правонаступництві. Верховний Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. До відкриття виконавчого провадження відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження триває з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Відповідно, можливо замінити лише стягувача чи боржника у виконавчому листі, при цьому відсутність виконавчого листа не може бути перешкодою у процесуальному правонаступництві стягувача.

Статтями 516 та 517 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Аналіз означених норм дає підстави для висновку про наявність у нового кредитора підстав для виникнення обов`язку письмового повідомлення боржника про заміну кредитора та наданні останньому належних доказів.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05.03.2009 року № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Таким чином, належним доказом відправлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Як встановлено судом, заявником в якості доказів направлення на адресу іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів надано копію квитанції про направлення ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» рекомендованого листа, разом з тим, у матеріалах відсутнє підтвердження про направлення вказаних документів боржнику.

Так, в порушення вказаних норм заявником до поданої заяви про заміну сторони (стягувача) правонаступником не надано належних доказів на підтвердження надсилання її на адресу боржника по справі, разом з тим, доказів повідомлення боржника про відступлення прав вимоги за договором суду теж не надано, а отже, в задоволенні заяви слід відмовити.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення заявником допущених порушень.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 190, 512-517 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 13, 18, 55, 183, 353, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у цивільній справі 757/28709/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя Г.О.Матійчук