пр.№2/756/5838/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Гриненко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ « Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, а саме про обов`язкову реструктуризацію на вимогу позичальника,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до АТ « Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, а саме про обов`язкову реструктуризацію на вимогу позичальника. З урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд постановити рішення, яким визнати право реструктуризації ОСОБА_1 , як позичальника по заборгованості у сумі 27600,00 (двадцять сім тисяч шістсот) доларів США по кредитному договору № 06/2631к-02-07 від 19.09.2007 ( в редакції додаткової угоди від 16.03.2016) згідно пункту 7, Розділ IV Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», зобов`язати AT «Універсал Банк» виконати обов`язкову реструктуризацію згідно заяви № 40388 від 16.06.2021 позичальника ОСОБА_1 заборгованості у сумі 27600,00 (двадцять сім тисяч шістсот) доларів США по кредитному договору № 06/2631 к-02-07 від 19.09.2007 ( в редакції додаткової угоди від 16.03.2016) згідно пункту 7, Розділ IV Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та стягнути судові витрати з відповідача, посилаючись на Законом України «Про споживче кредитування» (із змінами, внесеними згідно із Законом України № 1381-ІХ від 13.04.2021 року), реструктуризацію зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення». Позов обґрунтовує тим, що відповідачем йому відмовлено у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за кредитним договором № 06/2631к-02-07 від 19.09.2007між AT «Універсал Банк» та ОСОБА_1

19 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі - ВАТ "Універсал Банк"), правонаступником якого є АТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 06/2631 к-02-07, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у сумі доларів США на строк з 240 місяців з 19 вересня 2007 року до 18 вересня 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 13,45 % річних.

10 червня 2010 року, 07 липня 2010 року, 10 липня 2011 року, 02 серпня 2011 року, 13 липня 2012 року, 12 березня 2015 року та 16 березня 2016 року публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі ПАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого( АТ "Універсал Банк", та позичальником ОСОБА_1 було укладемо додаткові угоди до кредитно договору від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07, якими сторони погодили зміну розмір процентних ставок за користування кредитом, терміни сплати щомісячних платежів.

20.09.2007 між іпотекодержателем АТ "Універсал Банк", та іпотекодержателями в особі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладений договір іпотеки № 6146, який засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І.

07.07.2010, 02.08.2011, 13.07.2012 публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі ПАТ "Універсал Банк'), правонаступником якого( АТ "Універсал Банк", та іпотекодержателями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладемо додаткові угоди до договору іпотеки № 6146 від 20.09.2007.

19 вересня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов язань, взяти, за кредитним договором від 19 вересня 2007 року № 06/2631к-02-07, ВАТ "Універсал Банк' та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 06/2631дп-02-07, відповідно якого( ОСОБА_2 поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07. 07 липня 2010 року додатковою угодою б/н до указаного договору поруки внесено зміни. У зв`язку з підписанням банком та позичальником додаткових угод до кредитного договору 02 серпня 2011 року, 13 липня 2012 року, 12 березня 2015 року та 16 березня 2016 року позивачем та поручителем ОСОБА_2 укладались окремі договори поруки.

02 серпня 2011 року ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_3 було укладене договір поруки б/н, згідно з яким ОСОБА_3 поручився за належне та своєчасні виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07. Також банк та поручитель ОСОБА_3 уклали договір поруки 13 липня 2012 року б/н у зв`язку підписанням додаткової угод до кредитного договору від 13 липня 2012 року б/н.

21.05.2021 прийнято рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі № 756/3550/18 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» код 21133352 заборгованість за кредитним договором за кредитним договором від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н) у сумі 27600 (двадцять сім тисяч шістсот) доларів США 00 (нуль).

16.06.2021 позивачем до банку була подана заява № 40388 про проведення обов`язкової реструктуризації кредитного договору № 06/2631 к-02-07 в п.7 Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Листом від 27.07.2021 було відмовлено у проведенні обов`язкової реструктуризації кредитного договору № 06/2631 к-02-07 на підставі того, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житлове нерухоме майно: 2-х кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 , що не є предметом іпотеки за кредитним договором № 06/2631 к-02-07.

Позивач категорично не згодний з відмовою відповідача у проведенні реструктуризації, тому вимушений звернутись до суду з позовом щодо зобов`язання вчинити певні дії за Законом України «Про споживче кредитування» у порядку захисту прав споживача.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечили посилаючись на його необґрунтованість та просили суд в задоволенні позову відмовити.

04.10.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що, згідно договору іпотеки від 20.09.2007 укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Банку іпотекодавцями передано житлову нерухомість, а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 32,00 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, власником та майновим поручителем іпотечного майна не є одноособово позичальник або майновий поручитель. Позичальником є ОСОБА_1 , а власниками іпотеки та як наслідок майновими поручителями є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах. Підпунктом 2 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про споживче кредитування» (далі - Закон) для проведення обов`язкової реструктуризації вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Разом з тим, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта., за одним із власників об`єкту іпотеки, що є майновим поручителем - ОСОБА_3 , зареєстроване право власності на наступне житлове нерухоме майно: двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що не є предметом іпотеки за договором кредиту. З огляду на зазначене вище, вважають, то встановлені відповідно пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про споживче кредитування» умови розповсюджуються на всіх майнова поручителів, оскільки позичальник є не лише позичальником, а й одним із майнових поручителів та враховуючи, що об`єкт іпотеки перебуває у власності трьох майнових поручителів в рівних частинах, тому наявність у одного з майнових поручителів (іпотекодавців) іншого житлового нерухомого майна є недодержанням обов`язкових вимог Закону для проведення реструктуризації. Тому банк відмовив у проведені реструктуризації.

Представник третіх осіб в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі - ВАТ "Універсал Банк"), правонаступником якого є АТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 06/2631 к-02-07, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у сумі доларів США на строк з 240 місяців з 19 вересня 2007 року до 18 вересня 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 13,45 % річних.

10 червня 2010 року, 07 липня 2010 року, 10 липня 2011 року, 02 серпня 2011 року, 13 липня 2012 року, 12 березня 2015 року та 16 березня 2016 року публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі ПАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого( АТ "Універсал Банк", та позичальником ОСОБА_1 було укладемо додаткові угоди до кредитно договору від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07, якими сторони погодили зміну розмір процентних ставок за користування кредитом, терміни сплати щомісячних платежів.

20.09.2007 між іпотекодержателем АТ "Універсал Банк", та іпотекодержателями в особі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладений договір іпотеки № 6146, який засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І.

07.07.2010, 02.08.2011, 13.07.2012 публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі ПАТ "Універсал Банк'), правонаступником якого( АТ "Універсал Банк", та іпотекодержателями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладемо додаткові угоди до договору іпотеки № 6146 від 20.09.2007.

19 вересня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов язань, взяти, за кредитним договором від 19 вересня 2007 року № 06/2631к-02-07, ВАТ "Універсал Банк' та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 06/2631дп-02-07, відповідно якого( ОСОБА_2 поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07. 07 липня 2010 року додатковою угодою б/н до указаного договору поруки внесено зміни. У зв`язку з підписанням банком та позичальником додаткових угод до кредитного договору 02 серпня 2011 року, 13 липня 2012 року, 12 березня 2015 року та 16 березня 2016 року позивачем та поручителем ОСОБА_2 укладались окремі договори поруки.

02 серпня 2011 року ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_3 було укладене договір поруки б/н, згідно з яким ОСОБА_3 поручився за належне та своєчасні виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07. Також банк та поручитель ОСОБА_3 уклали договір поруки 13 липня 2012 року б/н у зв`язку підписанням додаткової угод до кредитного договору від 13 липня 2012 року б/н.

21.05.2021 прийнято рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі № 756/3550/18 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» код 21133352 заборгованість за кредитним договором за кредитним договором від 19 вересня 2007 року № 06/2631 к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н) у сумі 27600 (двадцять сім тисяч шістсот) доларів США 00 (нуль).

16.06.2021 позивачем до банку була подана заява № 40388 про проведення обов`язкової реструктуризації кредитного договору № 06/2631 к-02-07 в п.7 Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Листом від 27.07.2021 було відмовлено у проведенні обов`язкової реструктуризації кредитного договору № 06/2631 к-02-07 на підставі того, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житлове нерухоме майно: 2-х кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 , що не є предметом іпотеки за кредитним договором № 06/2631 к-02-07.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов`язання особи до укладення відповідних договорів).

Відповідно підпункту 2 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ну «Про споживче кредитування» (далі - Закон) для проведення обов`язкової реструктуризації вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Згідно договору іпотеки від 20.09.2007 укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Банку іпотекодавцями передано житлову нерухомість, а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 32,00 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, власником та майновим поручителем іпотечного майна не є одноособово позичальник або майновий поручитель. Позичальником є ОСОБА_1 , а власниками іпотеки та як наслідок майновими поручителями є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта., за одним із власників об`єкту іпотеки, що є майновим поручителем - ОСОБА_3 , зареєстроване право власності на наступне житлове нерухоме майно: двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що не є предметом іпотеки за договором кредиту.

Доказів, яки б спростовували дані факти позивачем надані не були.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.4, 12, 13, 76-82, 258, 259, 263, 265, 268, 430 ЦПК України, на підставі ст..15,16,626,627,208 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ « Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, а саме про обов`язкову реструктуризацію на вимогу позичальника - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя: О.М.Луценко