КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9278/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю набутого під час шлюбу і його поділ, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Дубас Т.В.,-

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 851; визнати набуте з відповідачем під час шлюбу майно, а саме земельну ділянку площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також розташовані на ній будівлі - спільною сумісною власністю подружжя, та поділити вказане майно по Ѕ частині кожному.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини фактично не підтримуються, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач вважає подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливим.

За час шлюбу сторонами набута земельна ділянка 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На даній земельній ділянці майже завершений будівництвом житловий будинок. Оскільки земельна ділянка, з розташованими на ній будівлями, є спільною сумісною власністю подружжя, вони підлягають поділу порівну.

У зустрічній позовній заяві, з урахуванням уточнень, ОСОБА_2 просив: визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: телевізор «LG», вартістю 10 000 грн; порохотяг «Zelmer», вартістю 6 000 грн; автомобіль «ВАЗ- 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 35 000 грн, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ; комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою та мишею, загальною вартістю 24 000 грн; земельну ділянку площею 0,0459 га (кадастровий номер :01:022:0013, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якої відповідно до висновку експерта № 1237/19 від 17 грудня 2019 року складає 250 688 грн, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ; визнати, що ідеальні частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільному майні становлять по Ѕ частині за кожним; виділити ОСОБА_1 і визнати право власності на телевізор «LG», вартістю 10 000 грн; порохотяг «Zelmer», вартістю 6 000 грн; автомобіль «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 35 000 грн комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою та мишею, загальною вартістю 24 000 грн; виділити ОСОБА_2 і визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0459 га (кадастровий номер :01:022:0013, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якої відповідно до висновку експерта № 1237/19 від 17 грудня 2019 року складає 250 688 грн; припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину спірної земельної ділянки з виплатою їй грошової компенсації в сумі 125 344 грн; визнати таким, що не є об`єктом спільної сумісної власності об`єкта незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці площею 0,0459 га (кадастровий номер :01:022:0013 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що у стосунках та обставинах, які склалися між сторонами спільне володіння і користування спірною земельною ділянкою неможливе, а тому, враховуючи положення ст. 365 ЦК України, є підстави для поставлення питання про припинення права власності ОСОБА_1 на Ѕ частину земельної ділянки з виплатою грошової компенсації. Інше майно, враховуючи, що дитина проживає разом з ОСОБА_1 , слід виділити ОСОБА_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю набутого під час шлюбу і його поділ задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя задоволено частково.

Розірвано шлюб укладений 03 серпня 2013 року між ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві актовий запис № 51.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя: земельну ділянку площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24); автомобіль марки «ВАЗ-2105», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; телевізор «LG»; порохотяг «Zelmer»; комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 :

- право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24);

За заявами сторін відступлено від засади рівності часток подружжя на користь ОСОБА_1 , з якою проживає спільна малолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - виділено у приватну власність ОСОБА_1 : автомобіль «ВАЗ-2105», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; телевізор «LG»; порохотяг «Zelmer», комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою та мишею.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 :

- право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 002 грн 16 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову щодо припинення права власності ОСОБА_1 на Ѕ частину земельної ділянки з виплатою їй грошової компенсації скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зустрічного позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_1 та її представник проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Рішення суду оскаржується в частині вирішення питання щодо поділу земельної ділянки.

Вирішуючи спір в частині поділу земельної ділянки, суд визнав за кожною з сторін право власності на Ѕ її частину. При цьому, суд взагалі не навів своїх мотивів, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову в частині запропонованого варіанту поділу земельної ділянки.

З такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що 03 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 851.

Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 листопада 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи зустрічний позов, ОСОБА_2 зазначив, що враховуючи стосунки, які склалися між сторонами, спільне володіння та користування земельною ділянку є неможливим. Тому позивач вважав доцільним здійснити реальний поділ земельної ділянки, виділивши йому у власність земельну ділянку, з виплатою відповідачу за зустрічним позовом грошову компенсацію половини її вартості.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (ст. 365 ЦК України), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18; від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц; від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц; від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19.

Вирішуючи спір про поділ майна між подружжям, необхідно встановити не лише обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання, його вартість та виходити з презумпції рівності часток, а й ураховувати інші істотні обставини, що мають значення для справи, зокрема можливість реального поділу майна з виділенням кожному із подружжя окремих видів (об`єктів) майна, можливість спільного користування певним видом майна у разі визначення ідеальних часток у цьому майні та спільного користування неподільною річчю, а також чи був визначений сторонами певний порядок користування спірним майном, матеріальне становище співвласників щодо можливості сплати грошової компенсації при перевищенні вартості частки, що підлягає виділу іншому із подружжя тощо.

З огляду на те, що ніким із сторін в ході розгляду справи не спростовувалась презумпція рівності часток та належність ділянки сторонам на праві спільної сумісної власності, колегія суддів вважає, що земельна ділянка площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: Київська область, с. Крюківщина, садове товариство «Арсеналець-5» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Здійснюючи поділ майна та визнаючи за сторонами право власності на Ѕ частину земельної ділянки, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та не врахував реальну неможливість сторонами спільного користування майном.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що сімейні стосунки у сторін не склалися через відсутність взаєморозуміння, зникли раніше існуючі повага і почуття любові, склалися різні погляди на майбутнє.

У зустрічному позові ОСОБА_2 вказав на неможливість спільного користування земельною ділянкою.

Відповідно до висновку експерта № 1237/19 за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи від 17 грудня 2019 року ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на дату проведення експертизи становить 250 688 грн 00 коп.

Доказів на підтвердження іншої вартості земельної ділянки ОСОБА_1 не надано.

Колегія суддів бере до уваги, що в ході розгляду справи встановлена неможливість сторонами спільно користуватись спірною земельною ділянкою, а тому визнання права власності по Ѕ за кожною з сторін не є ефективним способом поділу майна, та не буде в повній мірі відповідати інтересам сторін.

Враховуючи вищенаведені норми закону та фактичні обставини справи, колегія суддів знаходить можливим здійснити реальний поділ земельної ділянки, виділивши у власність ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, зі стягненням з нього на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 125 344 грн 00 коп.

Інші позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 05 квітня 2021 року в частині поділу земельної ділянки постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2021 рокув частині поділу земельної ділянки площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: Київська область, с. Крюківщина, садове товариство «Арсеналець-5» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про поділ земельної ділянки задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині вимог про поділ земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати земельну ділянку площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: Київська область, с. Крюківщина, садове товариство «Арсеналець-5» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) спільним майном подружжяОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Виділити ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0459 га, кадастровий номер :01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 125 344 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог про поділ земельної ділянки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник