Справа № 296/1192/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Рабчинській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, що у АДРЕСА_1 згідно розробленої угоди.

В обґрунтування позову зазначено, що житловим будинком АДРЕСА_1 володіють чотири особи:

- ОСОБА_3 79/300 частин будинку;

- ОСОБА_4 79/300 частин будинку;

- ОСОБА_2 79/300 частин будинку;

- ОСОБА_1 - 21/100 частин будинку.

Рішенням одинадцятої сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 2903.2012р. №348 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, які посвідчують право на землю. В подальшому, фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 було розроблено угоду про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , яку погодили співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Співвласник ОСОБА_2 угоду не погодив, оскільки позивачу не відомо де проживає останній.

В підготовчому судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 повідомила суд, що відповідач проживає на території Російської Федерації, м.Дмитров, Московської області.

Судом направлено повістку - повідомлення про судове засідання на адресу відповідача ОСОБА_2 , що вказала ОСОБА_3 . Судова повістка направлена відповідачу повернулася на адресу суду з відсутністю відміток відділення проштового зв`язку про причини невручення.

Разом з тим, відповідача повідомлено про час та місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України.

Позивач в судове засідання 08.11.2021р. не з`явилася, в заяві від 06.09.2021р. просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити.

Треті особи в судове засідання 08.11.2021р. не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач є власником 21/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2009, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.02.2020 (а.с. 9, 14).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1996р. (а.с.11), договору дарування частини житлового будинку від 18.06.2010р. (а.с.12,13), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.02.2020 (а.с.14) співвласниками вищевказаного житлового будинку також є: ОСОБА_3 , якій належить 79/300 частин будинку; ОСОБА_4 79/300 частин будинку; ОСОБА_2 79/300 частин будинку.

Рішенням одинадцятої сесії шостого скликання Житомирської міської ради №348 від 29.03.2012р. ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16, 17).

Надана до суду угода про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , підписана ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Враховуючи, що позивач не володіє інформацією про місце проживання відповідача ОСОБА_2 , який не підписав угоду про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою просить суд встановлення порядку користування земельною ділянкою, що у АДРЕСА_1 згідно розробленої угоди.

Положеннями ч.ч. 1, 4 ст.120 ЗК України (в редакції на момент виникнення права власності на житловий будинок) було передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Норми ч.ч. 1, 4 ст.88 чинного ЗК України визначають, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати право іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Аналіз вищевказаних норм Законодавства свідчить про те, що всі співвласники житлового будинку по АДРЕСА_1 є рівноправними учасниками спірних правовідносин щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду та просила встановити порядок користування земельною ділянкою, визначивши відповідачем лише одного співвласника житлового будинку - ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог(пункти 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК у відповідній редакції).

Системний аналіз статей 51, 175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ст.51 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Предметом спору у даній справі є встановлення порядку користування земельною ділянкою, що у АДРЕСА_1 , на підставі розробленої угоди, зміст якої безпосередньо стосується прав та обов`язків всіх співвласників житлового будинку, в тому числі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Відповідачем до участі у справі залучено лише ОСОБА_2 , який не підписав угоду про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою, і не залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також є співвласниками житлового будинку що у АДРЕСА_1 , відповідно, рішення по даній справі їх безпосередньо стосується.

Разом із тим, позивач у цій справі клопотань про залучення до участі у справі інших осіб як співвідповідачів не заявляв.

Залучення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до участі у справі в якості третіх осіб не може бути взято до уваги, оскільки процесуальний статус відповідача та третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різним.

Оскільки позов пред`явлено до неповного кола осіб, яких рішення по справі безпосередньо стосується, позивачем у підготовчому судовому засіданні не заявлено клопотання про залучення у справу як співвідповідачів осіб, на яких поширюються наслідки встановлення порядку користування земельною ділянкою, в задоволенні позову слід відмовити.

Окрім того, враховуючи обставини справи позивачем невірно застосовано спосіб захисту в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою саме на підставі розробленої угоди, яка передбачає добровільну згоду всіх сторін з її умовами та за відсутності висновку земельно-технічної експертизи не дає відповіді на питання в контексті забезпечення балансу прав та інтересів всіх користувачів земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак