У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 384/361/21

№пр. 2/384/165/2021

24 листопада 2021 року смт. Вільшанка

Суддя Вільшанського районного суду Кіровоградської області Сорокіна О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Березовобалківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Березовобалківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Що стосується звільнення позивача від сплати судового збору, з підстав вказаних позивачем у позовній заяві, то слід зазначити наступне.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Отже, саме Закон України №3674-VI є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріоритет застосування у даних правовідносинах.

Так, статтею 5 Закону №3674-VI, чинного з 01.09.2015, закріплено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: 1) у справах про стягнення заробітної плати; 2) поновлення на роботі.

Як слідує зі змісту позовної заяви та наведених мотивів позивачем оспорюється наказ відповідача №66-к від 08.11.2021 про відсторонення позивача від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати, тобто ним фактично порушується питання про допуск до виконання своїх трудових обов`язків, адже позивача не було звільнено із займаної посади, а лише відсторонено.

Таким чином, позивачем у позовній заяві об`єднано дві вимоги:

1) немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу від 08 листопада 2021 року №66-к про відсторонення від роботи позивача;

2) майнового характеру про стягнення з Березовобалківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка на користь позивача заробітної плати, яка була незаконно ненарахована та невиплачена за час з моменту незаконного відсторонення від роботи до дати ухвалення рішення у справі.

Враховуючи наведене, позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимог про стягнення заробітної плати. Проте вона не звільняється від його сплати щодо вимог про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, оскільки такі вимоги не тотожні поновленню на роботі звільненого працівника, при пред`явленні яких позивач звільняється від сплати судового збору.

Отже, заявлена позивачем вимога про визнання незаконним та скасування наказу від 08 листопада 2021 року №66-к про відсторонення від роботи не відноситься до тих, за якими від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у розмірі 2270 гривень.

Відповідно до п.1.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу фізичною особою позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за поданою позовною заявою у встановленому законом розмірі за вимогою немайнового характеру, а саме в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн. (2270 х 0,4).

Судовий збір за подання позовної заяви до суду має бути сплачено на рахунок UA0011513, отримувач коштів: ГУК у Кіровоградській області/ територіальна громада с.Вільшанка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами у чіткій відповідності до Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересам позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Крім цього, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем вказаних вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Поряд з цим, позивачем в прохальній частині позовної заяви не зазначено чий саме наказ про відсторонення від роботи просить скасувати.

Частиною 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Всупереч вищенаведеним вимогам, позивачем до позовної заяви додано ксерокопію наказу № 66-к від 08 листопада 2021 року, який не засвідчений належним чином.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків, а саме: позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908 гривень та надати суду оригінал квитанції або докази звільнення від сплати судового збору, а також зазначити у прохальній частині позовної заяви чий наказ просить визнати незаконним і скасувати та надати належним чином засвідчену копію наказу, який додано до позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березовобалківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи - залишити без руху.

Запропонувати позивачу сплатити судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. на рахунок UA0011513, отримувач коштів: ГУК у Кіровоградській області/ територіальна громада с.Вільшанка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору, зазначити у прохальній частині позовної заяви чий наказ просить визнати незаконним і скасувати та надати належним чином засвідчену копію наказу, який додано до позовної заяви.

Повідомити позивача про необхідність усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сорокіна