Справа № 932/4223/21
Провадження № 2/0203/1103/2021
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
29 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Погрібному О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в загальному провадженні цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права на приватизацію квартири та про зобов`язання вчинити дії, -
У травні 2021 року ОСОБА_1 пред`явив через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська на предмет захисту своїх житлових прав на безоплатну приватизацію житла - квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що він з 23 грудня 1980 року зареєстрований і постійно проживає у вказаній квартирі, яку 15 липня 1959 року виділено його батькові ОСОБА_4 на підставі ордеру № 837, а після смерті батька на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 437 від 11 жовтня 1983 року особистий рахунок квартиронаймача № НОМЕР_1 змінено на нього, ОСОБА_1 , проте, не зважаючи на вказані обставини, відповідач на заяву від 23 лютого 2021 року про приватизацію листом від 14 квітня 2021 року відмовив у реалізації права на приватизацію з підстав нібито відсутності довідки про склад сім`ї і документу, що підтверджує статус позивача як наймача, чим порушено право позивача та членів його сім`ї на приватизацію житла, що гарантовано ст. 47 Конституції України, ст. 343 ЦК України, ст. 9 ЖК УРСР та ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у зв`язку з чим позивач просив суд визнати його наймачем житлового приміщення вказаної квартири АДРЕСА_1 , визнати за ним право на приватизацію цього житла та зобов`язати відповідача прийняти заяву про приватизацію з доданими документами й вчинити дії по передачі у приватну власність позивача вказаної квартири, поклавши судові витрати на відповідача в повному обсязі.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року позовна заява направлена за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 30 липня 2021 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у сприянні у збиранні доказів сторонам.
Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв і про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за визначеним в ЄДРПОУ місцем знаходження юридичної особи .
Треті особи, кожна окремо, 03 вересня 2021 року подали пояснення по суті справи на підтримку заявлених позовних вимог в повному обсязі, пояснивши, що квартира була виділена згідно ордеру від 15 липня 1959 року ОСОБА_4 , який ОСОБА_3 доводився дідом, а ОСОБА_2 свекром, після смерті якого рішенням виконкому Кіровської районної ради народних депутатів від 11 жовтня 1983 року особистий рахунок переоформлено на ОСОБА_1 , після чого у вказаній квартирі продовжили проживати і вони як члени сім`ї ОСОБА_1 , тому просили позов задовольнити.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року підготовче провадження закрите з призначенням судового розгляду справи.
В судове засідання позивач не з`явився, уповноваживши представника адвоката Тропіна В.В., який 29 листопада 2021 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, про причини неявки представника не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого проведений заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди позивача.
Треті особи у заявах від 21 жовтня 2021 року клопотали про розгляд справи у їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог.
Суд, дослідивши подані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог із задоволенням позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
В силу ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно з частиною третьою статті 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
У відповідності зі статтею 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Судом встановлено, що на підставі ордеру №837 від 15 липня 1959 року, виданому на підставі рішення керівництва заводу від 13 липня 1959 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.23) ОСОБА_4 з сім`єю у складі 5 осіб вселився у квартиру АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 помер у віці 55 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вчинений актовий запис № 4751 Кіровським РАЦС м. Дніпропетровськ та видано свідоцтво 03 серпня 1983 року серії НОМЕР_2 (а.с.21).
ОСОБА_5 , дружина квартиронаймача ОСОБА_4 , померла у віці 87 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вчинений актовий запис № 1669 Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області 20 вересня 2017 року та видано свідоцтво серії НОМЕР_3 (а.с.22).
ОСОБА_4 (наймач) з 24 грудня 1973 року по 09 вересня 1983 року (знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 );
ОСОБА_5 (дружина) з 28 квітня 1962 року до 23 жовтня 2017 року (знята з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 );
ОСОБА_1 (син) з 23 грудня 1980 року по теперішній час;
ОСОБА_2 (невістка) з 10 червня 1985 року по теперішній час;
ОСОБА_3 (онука) з 10 грудня 1985 року по теперішній час.
Вказані обставини повністю узгоджуються з даними довідок відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 30 грудня 2020 року за вих. № 10/5-2268, від 17 лютого 2021 року за вих. № 14/5-1891 та від 03 серпня 2021 року за вих. № № 6/5-2101, 6-/5-2100, №6/5-2104 (а.с. 25, 26) та даними паспортів громадян України позивача та третіх осіб, що долучені до матеріалів справи в копіях.
Також в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - є дружиною позивача, а ОСОБА_3 - є дочкою позивача і змінила прізвище після укладення шлюбу 03 липня 2010 року, про що до матеріалів справи долучені відповідні свідоцтва про народження, свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_2 , свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 (а.с.17, 18, 19, 20).
Як видно, з наданого КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради 17 березня 2020 року за вих. № 144, особового рахунку по квартирі АДРЕСА_1 квартиронаймачем вказаний ОСОБА_1 (а.с.39), проте рішення виконкому про зміну наймача у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 відсутнє, про що повідомило Архівне управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів ДМР листом від 11 лютого 2021 року а вих. 8/1-286 (а.с. 41).
За правилами, встановленими частинами першою третьою статті 8 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Частиною першою статті 2 Закону № 2482-XII передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.
Згідно пункту 1 статті 5 Закону № 2482-XІІ , якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно.
До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 5 Закону №2482-XII право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.
Аналіз приведених вище норм, свідчить про те, що позивач має безумовне право на приватизацію, оскільки зареєстрований і постійно проживає у вказаному вище житлі на законних підставах більше п`яти років.
Разом з тим, на подану 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 заяву про оформлення безоплатної передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_1 в порядку приватизації державного житлового фонду за письмової згоди інших членів своєї сім`ї (дружини ОСОБА_2 і доньки ОСОБА_3 ) та наданням відповідного пакету документів, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради 14 квітня 2021 року відмовило у приватизації з підстав відсутності довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у вказаній квартирі, а також відсутності документу, який підтверджує набуття ОСОБА_1 статусу наймача.
Більш того, за встановлених в судовому засіданні обставин реєстрації та проживання позивача у квартирі ще з 23 грудня 1980 року, як члена сім`ї ОСОБА_4 - основного квартиронаймача, обставин наявності в КП «Жилсервіс-2» ДМР даних про оформлення особового рахунку на ОСОБА_1 і сплати ним квартплати та інших комунальних платежів, і за відсутності заяв інших членів сім`ї наймача про визнання їх квартиронаймачем, належить дійти висновку, що за вимогами ч.1 ст. 106 ЖК УРСР саме позивач набув прав і обов`язків квартиронаймача замість померлого ОСОБА_4 .
Таким чином, безпідставними є посилання відповідача на відсутність документів, що підтверджують статус позивача як наймача квартири, а вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.
Так само, з огляду на встановлені обставини та досліджені судом докази, підлягають задоволенню вимоги про визнання за позивачем права на приватизацію займаної ним на законних підставах квартири.
Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання відповідача прийняти заяву позивача з доданими документами і вчинити певні дії по передачі у приватну власність квартири задоволенню не підлягає, оскільки є неналежним способом захисту прав позивача, а житлові права позивача на приватизацію захищені повною мірою у спосіб визнання за ним права на безоплатну приватизацію житла, що є належним, ефективним і достатнім способом захисту, передбаченим ст. 16 ЦК України.
При цьому, суд відзначає, що відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проведення приватизації здійснюється згідно встановленої Положенням порядку органом приватизації і визнання судовим рішенням права на приватизацію за особою є достатньою підставою для її проведення.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача.
Керуючись ст. ст. , 4, 11-13, 81, 141, 209, 258, 263-265, 268, 281, 282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права на приватизацію квартири та про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_4 ) наймачем жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_4 ) право на безоплатну приватизацію житла квартири АДРЕСА_1 .
В решті вимог - відмовити.
Стягнути з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (вул. Воскресенська, 16, м. Дніпро, ЄДРПОУ 3811467) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 коп.).
Відповідач вправі подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.
Повне рішення підписане 29 листопада 2021 року і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в паперовій формі апеляційної скарги, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.
Суддя О. В. Колесніченко