РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/711/21

Провадження №2/568/839/21

07 вересня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в Радивилівський районний суд Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначає, що шлюб між сторонами розірваний. В шлюбі народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, зазначає, що відповідач не приймає участь в вихованні та матеріальному забезпеченні дочки. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 1500 грн. щомісяця.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 15.06.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 18.08.21 р. розгляд справи відкладено.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судова влада.

Разом з тим, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити позов.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 18.03.21 р. у справі № 568/354/19 розірвано шлюб між сторонами.

З свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 20.04.16 р. вбачаєтьсґ, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 235 від 19.05.21 р. ОСОБА_3 проживає разом з матер`ю ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною другою ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня - 1921 гривня.

Суд враховує, що позивачем не обґрунтовано жодними належними доказами розмір аліментів в сумі 1500 грн. В матеріалах справи відустні докази на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно.

Враховуючи те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в сумі 1000 грн.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернувся в суд з даним позовом 25.05.2021 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх.. № 3237/21 від 25.05.2021 р.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ст. 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

За частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Махацьким Ю.М. укладено договір на представництво інтересів та надання правничої допомоги у цивільній справі № 376 від 20.05.21 р.

Згідно договору, адвокат взяв на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу клієнту.

Відповідно до попереднього розрахунку судових витрат, витрати на правничу допомогу становлять 1000 грн.; адвокатом витрачено 5 годин робочого часу.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 сплачено адвокату грошову винагороду в сумі 1000 грн. за надіння правничої допомоги, сплачена сума оприбуткована в книзі обліку доходів та витрат адвоката.

Також, відповідно до прибуткового касового ордеру № 78 від 20.05.21 р. вбачається, що позивач сплатила адвокату 1000 грн. за надання професійної правничої допомоги.

На сьогодні закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу, однак він має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданим адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт.

Разом з тим, зважаючи на те, що судом частково задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів з врахуванням статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне частково задоволити заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, а саме, пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 604 грн.

Керуючись 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (35510, Рівненська область, Радивилівський район, с.Пляшева) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (35510, Рівненська область, Радивилівський район, с.Пляшева) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 604 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 (35510, Рівненська область, Радивилівський район, с.Пляшева) на користь держави 908 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Рівненський апеляційний суд через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позовач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (35510, Рівненська область, Радивилівський район, с.Пляшева)

Повний текст рішення виготовлений 07.09.21 р.

Суддя А.О. Сільман