Справа № 263/2664/21
Провадження № 2/263/1315/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі № 263/2664/21 за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючої судді Шатілової Л.Г., в обґрунтування якої відповідачка зазначає, що 01.10.2021 року суддею було винесено ухвалу, якою їй було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, а саме про витребування договору на постачання тепла, укладеного між позивачем та ОСББ «Орбіта», акту балансового розмежування, відповідальності сторін за експлуатацію теплотраси, підписаного позивачем та ОСББ «Орбіта» при укладанні договору; складення акту обстеження нежитлового приміщення АДРЕСА_1 на предмет подачі тепла в приміщенні. Крім того зазначила, що суддя не вивчає надані нею клопотання, приймає ухвали, які не мають відношення до її клопотань, не сприяє реалізації її прав як сторони у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

На думку судді не має необхідності у розгляді питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, у зв`язку із чим таке питання розглядається суддею у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання про заявлений відвід суддя враховує наступне.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ст. 36 ЦПК України).

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Зміст заяви відповідача зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді, зокрема щодо розгляду клопотання про витребування доказів. Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання, суд враховував наступне: відповідно до положень ч. 1, 2, 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідач не зазначила, для підтвердження чи спростування яких обставин вона просила витребувати вказані документи, крім того, відповідачем не зазначені якою датою укладені договір постачання тепла та акт балансового розмежування, не зазначено в яке приміщення було подано теплопостачання, на підставі якого складений акт обстеження, який вона просила витребувати.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Аналіз доводів відповідача про відвід судді, не дає жодних підстав для висновку, що існують об`єктивно обґрунтовані обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та можливість допущення у майбутньому недовіри з формуванням думки учасників процесу на правомірність очікування законності можливого рішення суду. У зв`язку із чим слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Оскільки заява про відвід надійшла до канцелярії суду 29.10.2021 року, тому відповідно до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України матеріали справи необхідно передати до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу судді, який не входить до складу суду, для розгляду заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений відповідачкою ОСОБА_1 відвід судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області Шатілової Л.Г. у цивільній справі № 263/2664/21 за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шатілової Л.Г. на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Шатілова