У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

08 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Мыжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У своїй позовній заяві просить суд визнати таким, що непідлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною від 28.12.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 13037, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № GP-5916168 від 23.01.2014 року у розмірі 23 700,86 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 430,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2021 року матеріали цивільної справи було передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступних висновків.

Щодо територіальної підсудності.

За загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з позовної заяви позивач вказує адресу відповідача - Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , як: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

Вказане також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої, місцезнаходженням Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» є: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, що не відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Таким чином, відповідач не знаходиться в Шевченківському районі міста Києва.

Щодо альтернативної підсудності.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Позивачем було зазначено, що виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 13037 від 28.12.2018 року було відкрито 25.01.2019 року. А відтак, на переконання позивачки, місцем виконання спірного виконавчого напису нотаріуса є місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. за адресою: 01135, м. Київ, вул. Златоустівська, буд.55, оф.61,62, на яку розповсюджується юрисдикція Шевченківського районного суду міста Києва.

Однак позивачем помилково було віднесено розгляд вказаної справи до Шевченківського районного суду м .Києва виходячи з наступного.

Згідно Постанови Верховного Суду від 29.10.2020 року по справі № 263/14171/19: «Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконав провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувану. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Як встановлено судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА 1.

За наведених обставин доводи касаційної скарги, що місце проведення виконавчих дій та місце виконання рішення не є тотожним поняттями, тому належною підсудністю позову ОСОБА1 є суд за місцем виконання виконавчого напису у відповідному виконавчому окрузі, у якому відкрито виконавче провадження, Верховний Суд визнає помилковим тлумаченням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі та її підсудність Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, що узгоджується з правилами ЦПК України.

Позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржувані судові рішення в частині визначення правил територіальної підсудності позову ОСОБА_1 ухвалені з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими».

З урахуванням наведеного суд зауважує, що помилковим є віднесення розгляду вказаної заяви до Шевченківського районного суду м. Києва лише через те, що Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна здійснює свою діяльність за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, буд.55, оф.61,62, оскільки місце проведення виконавчих дій та місце виконання рішення не є тотожним поняттями.

Даних про те, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є Шевченківський район в місті Києві матеріали позовної заяви не містять.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва за правилами ст. 27 ЦПК України, ні за ч.12 ст.28 ЦПК України, суд доходить до висновку, що вказану заяву необхідно передати за підсудністю на розгляд до Чернігівського районного суду Запорізької області.

Вказане витікає з того, що позивачем у своїй позовній заяві зроблено посилання на підсудність передбачену ч.12 ст. 28 ЦПК України, а відповідно до матеріалів заяви, місцем проживання позивачки є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Чернігівського районного суду Запорізької області (адреса місцезнаходження: 71202, смт Чернігівка, вул. Соборна(Леніна), 391).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за територіальною підсудністю до Чернігівського районного суду Запорізької області.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: