Провадження №2/932/4307/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«07» жовтня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа товарна біржа «Катеринославська» про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу реєстраційний номер 006/1332-Н, укладений 29.12.1997 року на Товарній біржі «Катеринославська».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, після смерті залишив заповіт, за яким все своє майно заповідав їй. Спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :02:382:0003, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй таке видано лише на земельну ділянку, щодо житлового будинку нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з підстав, не належного оформлення договору купівлі-продажу даного будинку укладеного між її батьком та товарною біржою «Катеринославська».

Представник позивача належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно якої позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення справи розглядом до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №844.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :02:382:0003, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається із заповіту від 30 жовтня 2013 року спадкодавець ОСОБА_3 все своє майно заповів доньці ОСОБА_1 позивачу по справі.

Після смерті ОСОБА_3 , його донька ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Для видачі свідоцтва вона надала нотаріусу договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований 29.12.1997 року на Товарній біржі «Катеринославська» за №1332-Н та записаний КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі №465 за №47, в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно право власності зареєстроване 15.07.2019р. Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, номер запису про право власності - 32663266, реєстраційний об`єкт нерухомого майна 101. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 347113 виданий 18.07.2005 року за №217/26.

06 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер :02:382:0003, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 . Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 відмовлено.

Відмова у вчинені нотаріальної дії мотивована тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований 29.12.1997 року на Товарній біржі «Катеринославська» за №1332-Н порушує вимоги ст. 47 Закону України «Про нотаріат», п. 1 глави 8 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, яка була діюча на час укладання договору купівлі-продажу не посвідчений нотаріально. Згідно з приписами ч.1 ст. 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього кодексу.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст.2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у грудні 1997 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі- продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Право позивача, як власника майна, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю.

Як вбачається, реєстрація комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Товарною біржою «Катеринославська» 29 грудня 1997 року, а не нотаріусом, станом на грудень 1997 року.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, які виконані в повному обсязі, договір зареєстрований в комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, а тому суд приходить до висновку, що позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на належну частину спірного будинку і правомірно володіє нею.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа товарна біржа «Катеринославська» про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу реєстраційний номер 006/1332-Н, укладений 29.12.1997 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено та підписано 07.10.2021

Суддя В.І.Цитульський