Дата документу 06.09.2021 Справа № 554/48/21
Провадження № 2/554/841/2021
06 вересня 2021 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді Гальонкіної Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Кононенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У квартирі зареєстрована вона та відповідач. Проте, шлюб між сторонами розірвано та з 2019 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає без поважних причин, за послуги з утримання квартири та комунальні платежі не сплачує, його особистих речей у квартирі немає. Його реєстрація у квартирі порушує права позивача на розпорядження та користування майном, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за вищевказаною адресою.
01лютого 2021 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не з`явилася її представник ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримують, не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили.
За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди сторони позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначено у відповідній заяві, суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України).
Житло - одна з основних матеріальних умов життя людини. Відповідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, які призначені та придатні для постійного проживання в них.
Право власності на житло охоплює правомочності із володіння, користування та розпорядження ним як об`єктом права власності. Ці правомочності можуть належати тільки власнику житла та іншим особам, зокрема, які проживають разом із ним, у тому числі на праві спільної власності.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Згідно зіст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно, вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника, й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.ч.1,2ст.405 ЦК України,члени сім`ї власника житла,які проживають разом з ним у будинку (квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом установлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , яка перебуває у її власності, на її ім`я оформлений особовий рахунок на квартиру.
Крім ОСОБА_1 у даній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком позивачки, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації засвідченим сусідами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 2019 року у вищевказаній квартирі АДРЕСА_1 не проживає.
Отже, судом встановлено, що відповідач не проживає у квартирі понад 2 роки без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, квартиру не утримує, його особистих речей у помешканні немає.
Факт реєстрації у квартирі відповідача порушує права позивача на користування та розпоряджатися житлом, оскільки позбавляє можливості в повній мірі його використовувати, у зв`язку з чим позивач звернувся за судовим захистом своїх прав.
Ураховуючи, що відповідач не проживає у квартирі позивача понад строки, встановлені законодавством, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 259, 263-265, 268,280-284 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Ю.С. Гальонкіна