Справа № 168/432/20 Головуючий у 1 інстанції: Назарук О. В.
Провадження № 22-ц/802/1301/21 Категорія: 36 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вакіної Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 в його користь заборгованість в сумі 386 808,370 гривень та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 06 грудня 2019 року укладено Договір про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів №ДГ-0000060 (надалі- Договір), згідно якого позивач виконав ремонт автомобіля та надав послуги з його технічного обслуговування. Вартість виконаних робіт та матеріалів разом з використаними запасними частинами згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та матеріалів №1 від 14 березня 2019 року складає 329 577,00 грн., які відповідач повинен був сплатити протягом трьох робочих днів з моменту складання цього акту. Проте відповідачем дане зобов`язання виконано не було, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 386 808,70 грн., до якої увійшли 341 119,40 грн. сума боргу з урахуванням інфляції; 12 731,60 грн. 3% річних; 32 957,70 грн. неустойка у формі штрафу.В зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором та судові витрати.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за Договором про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів №ДГ-0000060 від 06 грудня 2018 року в сумі 386 808,70 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши пояснення представникв позивача та відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у цій справі необхідно закрити.

Судом встановлено, що між сторонами 06 грудня 2018 року укладено Договір про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів №ДГ-0000060 (а.с.7-8), згідно п. 1.1 та 1.2 якого виконавець зобов`язується виконати ремонт та надати послуги з технічного обслуговування автомобільних транспортних засобів за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (надані послуги). Згідно Додатку №1 до Договору (а.с.9) технічному обслуговуванню та ремонту підлягав автомобіль Hyundai 2014 Sonata L4-2.4-Gas. Актом прийому-передачі транспортного засобу від 06 грудня 2018 року ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_3 прийняв транспортний засіб для проходження технічного обслуговування та проведення ремонту (а.с.10).

Сторонами 06 грудня 2018 року складено та підписано Дефектну відомість № 1 (а.с.11), що є невід`ємною частиною Договору, згідно якої визначено перелік деталей автомобіля, їх найменування, які підлягають заміні або відновлювальному ремонту.

Відповідно до наряду-замовлення №1 від 06 грудня 2018 року, який є невід`ємною частиною Договору, вартість усіх робіт склала 137 240,00 грн. (а.с.12).

Згідно з накладною №1 від 14 грудня 2018 року, яка є невід`ємною частиною Договору, вбачається, що виконавцем закуплені та передані запасні частини і матеріали на суму 192 337,00 грн. (а.с.16). Крім цього, замовник зобов`язувався виплатити вказану суму згідно цієї накладної на умовах і в порядку, визначених Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору ціна Договору визначається сторонами як загальна вартість всіх виконаних робіт, наданих послуг, запасних частин і матеріалів, та вказується у Акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та матеріалів, які будуть складені протягом дії цього Договору. Згідно п. 4.2. Договору замовник зобов`язується сплатити виконавцю ціну договору протягом трьох робочих днів з моменту складання акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та матеріалів.

В Акті №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та матеріалів від 13 березня 2019 року (а.с.13) та Акті прийому-передачі транспортного засобу від 13 березня 2019 року (а.с.14), які є невід`ємною частиною Договору, передбачено, що виконавець передав, а замовник прийняв автомобіль Hyundai 2014 Sonata L4-2.4-Gas, після проведення належним чином і в погоджений сторонами строк, технічного обслуговування та ремонту. Загальна вартість робіт разом з використаними запасними частинами складає 329 577,00 гривень., з яких 137 240,00 грн. - роботи згідно Наряду-замовлення № 1 від 06 грудня 2018 року, 192 337,00 грн. використання запасних частин відповідно до накладної №1 від 14 грудня 2018 року для проведення ремонтних і відновлювальних робіт та дефектної відомості №1 від 6 грудня 2018 року.

За змістом Акту прийму-передачі відповідач зобов`язувався сплатити вказану суму протягом трьох робочих днів з моменту складання цього акту, про що сторони засвідчили своїми підписами на цьому Акті.

Відповідно до п. 6.2 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по цьому договору на протязі більше ніж 30 днів, сторона, що допустила таке порушення, виплачує на користь іншої сторони договору штраф у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Оскільки відповідач неналежно виконав договірні зобов`язання, не здійснив оплату в погоджений сторонами строк, згідно з умовами договору, що підтверджується належними і допустимими доказами, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості в заявленому розмірі.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Чинний ЦПК України містить декілька норм, що регулюють участь в апеляційному перегляді учасників справи та осіб, які не брали участі у справі.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі- Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом названих норм право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 3 лютого 2016 року у справі №6-885цс15 та від 17 лютого 2016 року у справі №6-76цс16.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У своїх доводах апеляційної скарги особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 вказувала, що на час ухвалення рішення відповідач ОСОБА_4 був її чоловіком, з яким у неї з березня 2020 року існує спір щодо поділу майна подружжя, який розглядається Червонозаводським районним судом міста Харкова. 15 липня 2021 року Червонозаводським районним судом міста Харкова був прийнятий зустрічний позов представника відповідача ОСОБА_4 до неї про поділ спільного майна подружжя у якому окрім інших вимог, була заявлена вимога про стягнення 1/2 частини боргових зобов`язань подружжя, які виникли саме із вказаного договору № ДГ-0000060 від 06 грудня 2018 року. Єдиною правовою підставою для вимог ОСОБА_4 про стягнення з неї боргових зобов`язань подружжя, які виникли з договору про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів № ДГ-0000060 від 06 грудня 2018 року, є рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року у цій справі, яким на її думку, було вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Першочерговим при вирішенні апеляційної скарги особи, яка не брала участі в справі, є питання того, чи порушенні законні права та інтереси вказаної особи ухваленим судом рішенням, яке апелянт оскаржує.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за договором про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів №ДГ-0000060 від 06 грудня 2018 року у розмірі 386808,70 грн, яка не стосується прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 .. Рішення суду не містить висновків та з матеріалів справи не вбачається, що роботи та послуги з відновлення транспортних засобів здійснювалися щодо спільного майна подружжя, за спільні кошти подружжя, а також що вказана заборгованість є спільним зобов`язанням подружжя. Особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 на підтвердження вказаних обставин не надано жодних доказів, що свідчить про те, що оскаржуваним судовим рішення питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося.

Крім того, при поділі майна подружжя враховуються борги подружжя, за які це майно придбане, а у цій справі виник спір з приводу невиконання умов договору про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів № ДГ-0000060 від 06 грудня 2018 року, а саме сплати коштів за проведений ремонт автомобіля.

Апеляційний суд зауважує, що суд має забезпечити додержання основних принципів процесуального права, зокрема, принципу рівності учасників процесу, принципу диспозитивності та щодо реалізації права на звернення до суду в установленому законом порядку всіх учасників розгляду з додержанням правил всіх стадій розгляду. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, хоча і не брала участі при розгляді справи судом першої інстанції, не може мати привілеїв стосовно реалізації своїх прав в порівнянні з іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Таким чином, з огляду на обставини справи, зміст наведених норм процесуального законодавства, апеляційний суд вважає, що оскільки рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 не вирішувалося, тому за таких обставин відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження за апеляційної скаргою цієї особи необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 2,4, 362,381, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя:

Судді: