Справа № 364/955/21
Провадження № 2/364/387/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Моргун Г.Л. у справі № 364/955/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 року до суду надійшла цивільна справа № 364/955/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 року дана цивільна справа передана на розгляд судді Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л.

До відкриття провадження у справі головуюча суддя заявила про самовідвід у даній справі, з метою недопущення сумнівів у сторін з приводу її об`єктивності або неупередженості, «об`єктивної безсторонності», при розгляді даної справи по суті та при постановленні рішення у справі, запобігання безпідставних скарг, оскільки сторони у даному провадженні, а саме позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , неодноразово зверталися до Володарського районного суду Київської області з різних підстав та з різними вимогами, в результаті чого вона неодноразово розглядала по суті їхні позови, заяви та приймала рішення, що в подальшому призводило до незадоволення позивача та її звернень до ВККСУ зі скаргами. Зважаючи на викладене та оскільки позивач постійно сприймає будь-які рішення прийнятті нею як порушення її прав та висловлює недовіру до ОСОБА_3 як до судді, заявляючи багаторазові відводи, що може призвести до затягування розгляду справи, посилаючись на пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України, який зазначає, що суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає самовідводу, якщо є обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

При ознайомлені з матеріалами справи суддя встановила, що наявні всі підстави для задоволення самовідводу судді Моргун Галини Леонідівни, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини , як джерело права.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Отже у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium).

Отже при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

За даних обставин, з метою унеможливлення виникнення різного роду сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, у відповідності до правил суддівської етики, з урахуванням принципу цивільного процесуального права процесуальної економії, яка дає можливість вирішити питання про самовідвід на даній стадії, самовідвід підлягає задоволенню.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Керуючись статтями 36, 40, 41, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Моргун Галини Леонідівни у справі № 364/955/21.

Цивільну справу № 364/955/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді відповідно до частини першої статті 41 ЦПК України в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: Г. Л. Моргун