ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8863/21 Справа № 173/70/21 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що вона є матір`ю малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком дитини, відповідачем ОСОБА_1 , вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в м. Ялта. Спільне життя з відповідачем не склалося і після народження сина вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає, але не систематично. Вона працює в КП ВДНЖИТЛОКОМСЕРВІС Верхньодніпровської міської ради бухгалтером та отримує заробітну плату в сумі 6000 грн., проте цих коштів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 5000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року задоволено частково позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2500 грн., з наступною щорічною індексацією в відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 13 січня 2021 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду від 22 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1006 грн. 50 коп., щомісячно, починаючи з 1 вересня 2021 року і до повноліття дитини, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього - ОСОБА_3 (а.с.5).

Встановлено, сторони разом не проживають, дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 у АДРЕСА_3 та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання сина надає, але не систематично.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 2500 грн. щомісяця, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 СК України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За вимогами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього - ОСОБА_3 (а.с.5).

Встановлено, сторони разом не проживають, дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 у АДРЕСА_3 та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання сина надає, але не систематично.

Відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи з дитинства (по зору), що підтверджується довідкою №00342 отримує пенсію по інвалідності (а.с.41, 51).

Відповідач у добровільному порядку періодично надає позивачу грошові кошти на утримання дитини шляхом зарахування грошових коштів на картку позивача у розмірі 1500 грн. на місяць, купував подарунки дитині, сплачував за відвідування дитини дитячого садочку, за виготовлення випускного відео та фотоальбому (а.с.32-40).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 зазначав про те, що він не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2500 грн. щомісяця, посилаючись на те, що він отримує лише пенсію по інвалідності, розмір якої становить 2875 російських рублів 70 копійок.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до діючого законодавства, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).

Тобто, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, станом на 01 грудня 2021 року, не може бути нижчим, ніж 2618 грн.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов пред`явлено 13 січня 2021 року, тому доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення аліментів з 01 вересня 2021 року є безпідставними.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідача, який отримує пенсію по інвалідності, інших доходів відповідач ОСОБА_1 не має, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі - у розмірі 1309 грн. з наступною щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 13 січня 2021 року і до повноліття дитини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 259, 268, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірів 1309 грн. щомісяця з наступною щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 13 січня 2021 року і до повноліття дитини.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 08 грудня 2021 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова