Справа № 541/1865/21
Номер провадження 2/541/774/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

( ЗАОЧНЕ)

07 жовтня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого - Ситник О.В., за участю секретаря Раданович Ю.М. , розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в місті Миргород, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2021 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 , мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , даний шлюб між сторонами розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 08.02.2019 року. У шлюбі в сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка досягла повноліття, але знаходиться на утриманні матері. За рішенням суду з відповідача на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти в розмірі 1500 грн до досягнення дочкою повноліття, заборгованості на момент закінчення стягнення не було. Дочка сторін ОСОБА_3 навчається у Полтавській аграрній академії на 1 курсі денної форми навчання навчально-наукового інституту економіки, управління, права та інформаційних технологій, термін навчання з 15.09.20 по 30.06.2024. тому позивач змушена сплачувати кошти за її навчання. Коштів які позивачка має не вистачає на повноцінне навчання, оскільки їй необхідно купувати книги та канцелярію, сплачувати за житло та проїзд. Позивач стверджує, що за навчання вона сплачує по 1333 грн на місяць, за гуртожиток 500 грн на місяць, на канцелярські товари необхідно 500 грн на місяць, на проїзд необхідно 250 грн на місяць, на одяг та побутову хімію необхідно 400 грн на місяць, на харчування 3500 грн на місяць, отже мінімальна сума витрат складає 6283 грн на місяць. Відповідач ОСОБА_2 працездатний, інших осіб на утриманні не має, чи працює позивачу не відомо, має у власності нерухоме майно , добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду і просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання в сумі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання, або до досягнення дочкою 23 річного віку.

Ухвалою судді від 16.08.2021 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, від позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, не заперечує проти винесення заочного рішення ( а.с. 33) відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином , відзиву , заперечень чи клопотань про відкладення розгляду справи не надав до суду ( а.с. 32)

У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 07.10.2021 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами), та ст. 200 ЦПК України та винести заочне рішення.

Суд, прийнявши до уваги заяви позивача та відсутність заперечень відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи проходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком зазначений відповідач ОСОБА_2 (а.с.7). ОСОБА_3 навчається у Полтавській аграрній академії на 1 курсі денної форми навчання навчально-наукового інституту економіки, управління, права та інформаційних технологій, термін навчання з 15.09.20 по 30.06.2024 (а.с.9, 10, 21). Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, заперечень щодо позовних вимог про стягнення аліментів не надав , а тому має можливість їх сплачувати (а.с.17).

Частиною 1 ст. 182 СК України, в редакції закону чинній з 8 липня 2017 року передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є працездатною особою, сплачував до досягнення повноліття аліменти на утримання дочки , заборгованості не має , має повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка навчається у Полтавській аграрній академії на 1 курсі денної форми навчання навчально-наукового інституту економіки, управління, права та інформаційних технологій, термін навчання з 15.09.20 по 30.06.2024 (а.с.9, 10, 21).

При таких обставинах справи, коли відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 яка продовжує навчання, а остання потребує такої матеріальної допомоги, у суду є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги те, що позов ОСОБА_1 було задоволено, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 199-200 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,13, 81, 141, 200, 209-246, 247, 258-259, 263-268 , 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання - задовольнити.

2.Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - в розмірі 3000 (три тисячі) гривні щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 27.07.2021 року, та до закінчення навчання дочки ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

3.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA 0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник