Дата документу 30.11.2021 Справа № 316/1743/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №316/1743/20 Головуючий у 1 інстанції: Куценко М.О.
Провадження № 22-ц/807/962/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

при секретарі: Бєловій А.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 грудня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Енергодарська міська рада Запорізької області в особі Служби у справах дітей, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, Енергодарська міська рада Запорізької області в особі Управління праці та соціального захисту населення, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису цивільного стану,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису цивільного стану, заінтересовані особи: Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Енергодарська міська рада Запорізької області в особі Служби у справах дітей, ГУ ПФУ в Запорізькій області, Енергодарська міська рада Запорізької області в особі Управління праці та соціального захисту населення.

В обґрунтування своєї заяви, з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вона займалась його похованням.

ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року фактично постійно без реєстрації проживала з померлими співмешканцем ОСОБА_3 по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначала, що вони вели спільне сумісне господарство, ОСОБА_1 перебувала з дітьми на його утриманні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_4 , але запис про батька дитини було здійснено за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, оскільки вони не перебували у шлюбі. В графі батько вказаний ОСОБА_5 , проте з прізвищем « ОСОБА_6 ».

Заявниця зазначала, що за життя ОСОБА_3 визнавав своє батьківство відносно ОСОБА_4 , проживав з сім`єю, утримував та виховував дитину. При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 планували за життя внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , однак не встигли.

Посилаючись на те, що встановлення факту батьківства необхідно для отримання дитиною пенсії (допомоги) по втраті годувальника, ОСОБА_1 просила суд встановити факт батьківства та визнати громадянина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , та змінити ОСОБА_4 прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Зобов`язати Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 19, складеного 16.01.2018 року, про народження ОСОБА_4 , зареєстроване Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та вказати в графі «батько» замість громадянин України ОСОБА_8 - громадянин України ОСОБА_3 , та вказати в графі «прізвище» замість « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_7 ».

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надані ОСОБА_1 докази доводять лише факт сумісного проживання заявниці з ОСОБА_3 до дня смерті останнього, а також факт гарних відносини що склались між її дітьми та співмешканцем, проте доказів, які б дозволили суду дійти обґрунтованого висновку (поза розумним сумнівом) про факт кровної спорідненості, та про те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком доньки заявниці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 суду надано не було. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність заявлених вимог.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 грудня 2020 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 зазначає, що ГУ ПФ України в Запорізькій області та Управління праці та соціального захисту населення проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечували, Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, рішення просив прийняти на розсуд суду, тобто всі заінтересовані особи у справі не заперечували про задоволення заяви про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису цивільного стану. Також, у судовому засіданні судом були допитані свідки ОСОБА_9 (близька подруга), ОСОБА_10 (хрещений батько), ОСОБА_11 (близька подруга) та підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю близько п`яти років у м. Енергодар та у с. Дніпровка, після народження спільної доньки ОСОБА_12 , визнав її як свою кровну доньку, водив у дитячий садочок, ОСОБА_12 дуже схожа на свого батька ОСОБА_3 , на підтвердження чого були надані фото із зображенням Вероніки та ОСОБА_3

30 березня 2021 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 заявлено клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної (ДНК) експертизи.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно-генетичної (ДНК) експертизи у справі у цій справі задоволено частково.

Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ?

Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-А, тел. (061- 228-02-59). Попереджено експерта про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК України. Надано експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України дозвіл на повне або часткове знищення отриманих об`єктів дослідження. Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 220-223).

29 жовтня 2021 року на адресу апеляційного суду від Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта від 08 жовтня 2021 року № СЕ-19/108-21/8784-БД, складений за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, проведеної у цивільній справі на виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року (т. 2 а.с. 1-12).

Згідно висновків вищезазначеної експертизи ОСОБА_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 . Ймовірність підтвердження батьківства складає 99,9999%. (т. 2 а.с. 5, зворот).

22 листопада 2021 року від Енергодарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла заява про розгляд цієї справи без участі їх представника. Рішення просили прийняти на розсуд суду.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її з підстав, наведених у скарзі та з урахуванням висновку експерта.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалам справи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 . Батьком дитини зазначено ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 30).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 вбачається, що відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 31-32).

З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

З довідки виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області від 22 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 фактично постійно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з померлим співмешканцем ОСОБА_3 1979 р.н. з 01 грудня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вели разом сумісне господарств. Перебувала з дітьми на його утриманні (а.с. 29).

З довідки Управління освіти Енергодарської міської ради ДНЗ (ясла-садок) «Горобинка» № 14 від 29 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , батько дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 яка відвідує ДНЗ «Горобинка» № 14 з 21 серпня 2019 року, приймав активну участь у вихованні доньки (до закладу приводив, забирав, на батьківські збори приходив, цікавився досягненнями своєї доньки у вихователів та у інших педагогів закладу (а.с. 33).

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 просила суд, зокрема, становити факт батьківства та визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , посилаючись на те, ОСОБА_3 за життя визнав батьківство дитини, вони планували внести зміни до актового запису дитини, проте не встигли у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . Заявниця також зазначала, що встановлення факту батьківства буде відповідати інтересам дитини.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу у реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3/рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

В рішенні, ухваленому 13 липня 2006 року в справі «Яггі проти Швейцарії» (Jaggi v. Switzerland), Європейський суд з прав людини постановив, що мало місце порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке виявилося у відмові проведення аналізу ДНК останків можливого батька заявника.

При цьому суд зазначив, що людина, котра намагається встановити своє походження, реалізує життєвий інтерес, який захищається Конвенцією. Цей інтерес полягає в отриманні правдивої інформації, котра може допомогти встановити факт, що торкається важливого аспекту її особистої ідентичності.

У справі «Йевремович проти Сербії» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Вбачається, що суд першої інстанції формально пославшись на те, що заявницею не заявлялось клопотання про призначення генетичної експертизи, не врахував конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дитини, та не роз`яснив учасникам справи їх право заявити клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи під час розгляду справи, наслідки невчинення вказаної процесуальної дії.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності такої заяви батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (частини перша, друга статті 128 СК України).

Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року по справі № 761/26390/15-ц, провадження № 61-19369св18, зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини

у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок що застосування статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України».

Також, у вищезгаданій постанові від 31 липня 2019 року по справі № 761/26390/15-ц, провадження № 61-19369св18, Верховний Суд зазначив, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з яким жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Так, в матеріалах справи міститься висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 08 жовтня 2021 року № СЕ-19/108-21/8784-БД, складений за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, проведеної у цивільній справі на виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року. Згідно висновків вищезазначеної експертизи ОСОБА_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 . Ймовірність підтвердження батьківства складає 99,9999%. (т. 2 а.с. 1-12).

При цьому, колегія суддів враховує також інші зібрані по справі докази, та пояснення свідків відображені у судовому рішенні, показання яких не є суперечливими та підтверджують заявлені ОСОБА_1 вимоги.

Таким чином, встановивши, що на момент народження ОСОБА_4 її батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, відомості про батька зазначені відповідно до статті 135 СК України за вказівкою матері, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання батьківства.

У статті 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Колегія суддів також враховує право ОСОБА_4 знати свого батька, а також беручи за основу римську максиму lura sanguinis nullo iure civili dirimi possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати права, що випливають із кровної спорідненості), та дійшла висновку про необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 грудня 2020 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису цивільного стану.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 грудня 2020 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою:

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Зобов`язати Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до Книги реєстрації народжень, актового запису за №19 від 16 січня 2018 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, та вказати в графі «Батько» замість громадян України ОСОБА_8 громадян України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вказати в графі «Прізвище» замість « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_7 ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: