КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року

справа № 369/120/21

провадження № 22-ц/824/13122/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи: Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Янченка А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про встановлення факту нецільового використання коштів, сплачених як аліменти на утримання неповнолітньої дитини, внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.04.2019 року.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 19.04.2019 року, стягнено з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з 16.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що на неодноразові звернення до працівників Служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації та Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, позивач був позбавлений можливості перевірки цільового витрачання відповідачем аліментів, що стягуються з позивача на утримання малолітньої доньки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про встановлення факту нецільового використання коштів, сплачених як аліменти на утримання неповнолітньої дитини, внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей за місцем перебування відповідача із заявами про проведення перевірки щодо цільового використання ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, однак відповідач створювала перешкоди для проведення інспекційних відвідувань. Апелянт також зазначає, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Вважає, що такі дії ОСОБА_2 свідчать про нецільове використання нею коштів, які сплачуються як аліменти на утримання доньки. Вказує, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження того, що розмір витрат на утримання дитини складає 20 000,00 грн.

Враховуючи наведене просить встановити факт нецільового використання аліментів та змінити порядок сплати аліментів, здійснюючи перераховування коштів на особистий рахунок дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною. Вказує на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту нецільового використання відповідачем коштів, отриманих як аліменти.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження обставин нецільового витрачання матір`ю дитини аліментів, які стягуються з позивача.

Висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, та у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.04.2019 року у справі № 369/11466/18 шлюб між сторонами розірвано.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 19.04.2019 року у справі № 606/2620/18 рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.01.2019 року змінено та зменшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 000 грн до 10 000 грн.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12.11.2020 року рішення Теребовлянського районного суду від 23.06.2020 року в частині визначення способу виховання дитини змінено, встановлено ОСОБА_1 час спілкування з дочкою кожної першої та третьої суботи, кожної другої і четвертої неділі щомісяця з 10.00 год. до 17.00 год. без присутності матері ОСОБА_2 .

Обстеження житлово-побутових умов проживання гр. ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3 за вказаною адресою було проведено у січні 2020 року, на підтвердження чого надано акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї.

З наявного в матеріалах справи листа Служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації № 574/02.61 від 13.11.2020 року вбачається, що службою здійснено візит за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення перевірки. Зустріч з матір`ю дитини ОСОБА_2 відбулася, але вона категорично перешкодила вивченню умов проживання ОСОБА_3 , не дозволила зустрітися з дитиною та навіть побачити її. Натомість після візиту комісії викликала поліцію. Встановлено, що дитина не відвідує дитячого дошкільного закладу, однак також немає інформації про відвідування дитиною курсів, гуртків чи секцій.

Згідно з висновком за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину від 11.11.2020 року неможливо перевірити та визначити чи одержувач забезпечує базові індивідуальні потреби дитини, оскільки мати перешкодила це зробити.

Відповідно до відповіді Центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Золотниківської сільської ради № 600 від 28.10.2020 року на даний час ОСОБА_2 із малолітньої дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не відвідує дитячого садочка на території Золотниківської ОТГ.

З наданої позивачем довідки-розрахунку № 59357828/19 від 13.10.2020 вбачається, що на виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 59357828/19 з примусового виконання виконавчого листа № 606/2620/18 від 28.05.2019 року виданого Теребовлянським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно до досягнення дитини повноліття, починаючи з дати звернення до суду 16.11.2018 року. Заборгованість по аліментах станом на 13.10.2020 року відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями статті 186 Сімейного кодексу України встановлено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Згідно з ч. 3 ст. 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Отже, обов`язок перевіряти цільове витрачання аліментів покладений на орган опіки та піклування, проте правом на звернення до суду заявник може скористатися і без попереднього звернення до органів опіки та піклування, особисто зібравши необхідні докази, які підтверджують нецільове використання аліментних платежів.

Порядок здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018 № 1713, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 січня 2019 р. за № 102/33073.

Факт нецільового витрачання аліментів може бути виявлено у ході перевірки органом опіки та піклування та відображено у складеному ним висновку.

Водночас, висновок органу опіки та піклування про встановлення факту нецільового використання коштів в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту нецільового використання відповідачем аліментів.

Посилання апелянта на те, що відповідач ухиляється від інспекційних відвідувань працівників служби у справах дітей, а також на відсутність відомостей про відвідування дитини дитячого садка чи гуртків не може бути беззаперечним доказом на підтвердження нецільового використання сплачених позивачем аліментів.

Доводи апеляційної скарги ґрунтується на припущеннях, а тому судом до уваги не беруться.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження підстав для встановлення нецільового використання аліментів з боку відповідача, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді