Справа № 342/1119/21
Провадження № 2/342/697/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які проживають АДРЕСА_1 , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області) та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дід позивача) був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 23.07.1988 року, виданого Городенківською районною радою на підставі рішення за № 134 цієї ж ради. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На випадок своєї смерті ОСОБА_7 заповіт на все належне йому майно не встиг скласти. Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок та господарські споруди, земельна ділянка для ведення ОСГ, що знаходяться за вказаною вище адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Позивач ОСОБА_1 , у порядку, передбаченому чинним законодавством, звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом Городенківського нотаріального округу Стефурак Н.Я. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки неможливо визначити частку померлого в даному житловому будинку.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд справи провести без його присутності та задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали до суду заяви про розгляд справи без їх присутності; позовні вимоги визнають. В поданих заявах зазначили, що після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зверталися до органів нотаріату в Городенківському районі з приводу визначення їх частки майна як члена колгоспного двору та звертатися не будуть; при ухваленні судового рішення, просили їх частки як члена колгоспного двору визначити за позивачем ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , так як вони не претендують та не будуть претендувати на свою частку майна в даному господарстві як члени колгоспного двору.

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 23 липня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13 липня 1988 року, в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_7 в цілому, та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 93 від 23.07.1988.

Про те, що житловому будинку, що належав ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 (колишня назва АДРЕСА_2 ), стверджується довідкою № 10-235, виданою 06.07.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно по господарської книги № 1 Олієво-Королівського старостинського округу (номер об`єкта по господарського обліку 01 0056-1) за житловим будинком, що в АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,25 га, що доводиться довідкою № 10-236, виданою 06.07.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 275621536 від 20.09.2021 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутні.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1970 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1960, 1970, 1972, 1989, 1990 та 1991 роках.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 400 від 15.07.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 станом на 19.07.2021 становить - 112420 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Згідно копій витягів та виписок із по господарських книг за 1983-1985 роки (особовий рахунок господарства - НОМЕР_1 ), за 1986-1990 роки (особовий рахунок господарства - НОМЕР_2 ), за 1991-1995 роки - суспільна група господарства по АДРЕСА_2 - колгосп., голова господарства - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку, що в АДРЕСА_2 (колишня назва АДРЕСА_2 ) за місцем проживання були зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова сім`ї; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять, що стверджується довідкою № 10-227, виданою 01.07.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після одруження 20.02.1996 (запис № 5 від 20.02.1996) з ОСОБА_9 , присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 20.02.1996.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після одруження 19.11.2002 (запис № 11 від 19.11.2002) з ОСОБА_11 , присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 19.11.2002.

Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належало по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 08.01.2021, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 08 січня 2021 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На час смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ним за місцем проживання у АДРЕСА_2 , були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внук, що стверджується довідкою № 10-228, виданою 01.07.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_7 , 1945 року народження та ОСОБА_16 , 1951 року народження були подружжям, одружилися 16 травня 1970 року, про що 16.05.1970 складено відповідний запис за № 7, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , виданого 16.05.1970.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України).

Спадкоємці першої черги за закономспадкодавця ОСОБА_7 - його дружинаОСОБА_2 та дочка ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини та від видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_7 , що стверджено копіями заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 25.03.2021 в спадковій справі № 63/2021 та заявами про визнання позовних вимог, поданими до суду.

Те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 є внуком ОСОБА_7 стверджується копіями:

-свідоцтва про народження (повторно) серія НОМЕР_7 , виданого 18.11.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого слідує, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , актовий запис за № 10 від 17.07.1997;

-свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 , виданого 12.08.1972, з якого вбачається, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , актовий запис № 24 від 12.08.1972;

-свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_9 , виданого 02.12.1988, де зазначено, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 після укладення шлюбу 02.12.1988 з ОСОБА_6 , присвоєно прізвище « ОСОБА_18 ».

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 63/2021, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли: спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_4 (відповідач) та спадкоємець п`ятої черги за законом ОСОБА_1 (позивач). Копією Витягу № 65600671 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 15.07.2021 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67404211 (номер у нотаріуса 63/2021), спадкодавець - ОСОБА_7 .

06.07.2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про поділ спадкового майна, що посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., зареєстрований в реєстрі за № 1024, згідно якого: у власність ОСОБА_4 переходить земельна ділянка, площею 1,0230 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в урочищі «Филів-1», контур № НОМЕР_10 с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області; у власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, площею 0,0200 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в урочищі «Сад», контур № НОМЕР_11 с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області.

Позивачу ОСОБА_1 15.07.2021 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. на підставі статті 1265 ЦК України видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1102 на земельну ділянку, площею 0,0200 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в урочищі «Сад», с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_7 .

Відповідачу ОСОБА_4 15.07.2021 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. на підставі статті 1261 ЦК України видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1103 на земельну ділянку, площею 1,0231 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в урочищі «Филів 1», с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_7 .

До складу спадщини ОСОБА_7 входить також 1/6 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. від 15.07.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті дідаОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною відмови нотаріуса є те, що частка померлого в даному житловому будинку, що відносився до колгоспного двору, конкретно не визначена.

Згідно довідки виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради за № 10-234 від 06.07.2021, у житловому будинку, що в АДРЕСА_2 станом на сьогоднішній день за місцем проживання зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок по АДРЕСА_2 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_6 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Копією спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. стверджується, що після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_4 (відповідач) та спадкоємець п`ятої черги за законом ОСОБА_1 (позивач), які уклали договір про поділ спадкового майна, згідно якого у власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та земельна ділянка, площею 0,0200 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в урочищі «Сад», контур № НОМЕР_11 с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Позивач ОСОБА_1 через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як колишні члени колгоспного двору, в поданих до суду заявах про визнання позовних вимог вказали, що вони не зверталися з приводу визначення їх частки майна як члена колгоспного двору та звертатися не будуть; при ухваленні судового рішення, просили їх частки як члена колгоспного двору визначити за позивачем ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 , так як вони не претендують та не будуть претендувати на свою частку майна в даному господарстві як члени колгоспного двору.

З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на 1/6 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які теж є членами колгоспного двору, на даний час можуть на власний розсуд розпоряджатися своїм майном та їх право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у них немає перешкод в оформленні права власності на належне їй майно. Крім того, подані відповідачами заяви про визнання позовних вимог, суд не розцінює, як відмову від належної їм частини житлового будинку у передбаченому Законом порядку.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1265, 1268-1270, 1274-1275, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 право власності на 1/6 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_4 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_5 - АДРЕСА_4 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_6 - АДРЕСА_4 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Судове рішення складене 06.12.2021.

Суддя: Федів Л. М.