Справа № 307/1915/20
Провадження № 2/307/1139/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галас А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажута в позовній заяві просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу згідно договору купівлі-продажу в сумі 219 825, 00 гривень, з яких: 142 500, 00 гривень - основного боргу, 25 000,00 гривень - послуги адвоката, пов`язані з даним позовом та 52 325, 00 гривень - пені задоговором; просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь суму боргу згідно договору купівлі-продажу 20 568, 00 гривень, з яких: 17 568, 00 гривень - основного боргу та 3 000,00 гривень - послуги адвоката, пов`язані з даним позовом; просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору 2 403, 93 гривні.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 листопада 2019 року між фізичною особою - позивачем ОСОБА_1 та фізичною особою - відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу комплекту зрубу будинку із подальшою установкою, згідно якого позивач ОСОБА_1 зобов`язався побудувати (змонтувати) будинок із зрубу на попередньо побудованому фундаменті, а замовник ОСОБА_2 прийняти та оплатити дану роботу в чотири етапи. Побудова позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 будинку підтверджується фото щодо виконання робіт по монтажу будинку та готового будинку. Відповідно до вимог п. 3.1 та п.3.2 договору замовник зобов`язувався виплатити всю суму у чотири етапи в загальному розмірі 575 000, 00 гривень. Відповідач ОСОБА_2 у три етапи після завершення виконання окремого виду робіт по договору оплачувала відповідні до договору суми у різному об`ємі (115 000, 00 гривень, 197 200, 00 гривень та 115 000, 00 гривень) про підтвердження яких свідчать її підписи у договорі. Відповідно до п. 3.1 договору в разі невиконання умов договору щодо перерахування в повному обсязі коштів, інвестор здійснює необхідні заходи щодо примусового стягнення вказаних коштів у порядку, передбаченому діючим законодавством України. Відповідно до п.6.1 договір діє до повного виконання сторонами умов договору. Відповідно до п. 5.2 плата за договором, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь позивача, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 0,1 % від суми договору за кожен день прострочення. 30 березня 2020 року позивачем було виконано всі умови договору та повідомлено відповідача ОСОБА_2 , але вона в свою чергу відмовилася виконати свої зобов`язання по даному договору та оплатити всю суму договору. 30 березня 2020 року відповідач ОСОБА_2 викликала поліцію та написала заяву на позивача про те, що він вимагає від неї гроші, при цьому вона не повідомила, що ці кошти вона повинна була оплатити по договору купівлі-продажу, укладеним між ними раніше. 31 березня 2020 року зранку позивач пішов по адресі, де виконувалися умови договору, зокрема, складання будинку зі зрубів і там уже працювала інша бригада, яку найняла відповідач ОСОБА_2 і до закінчення робіт по договору не допустила позивача та сказала, що решту коштів по договору вона виплачувати не буде. 02 січня 2020 року для виконання умов договору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір підряду, згідно якого останній мав виконати певні роботи, зокрема, виготовити дах для дерев`яного будинку. Умови даного договору не були виконані. 21 березня 2020 року у м. Бердянськ між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було складено Акт приймання-передачі матеріалів, а саме - брусу та дошки. Всі матеріали для виконання умов договору були доставлені із с. Руська Мокра, Закарпатської області до м. Бердянськ, Запорізької області згідно разового договору перевезення вантажу № 1 від 25 лютого 2020 року та № 2 від 19 березня 2020 року, укладеного з ФОП ОСОБА_4 .. Як на підставу позовних вимог посилається на ст. 4 ЦПК України, ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, ст. 526 ЦК України, ч. 2 ст. 530 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. 610 ЦК України, ч. 1 ст. 612 ЦК України, ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч.1 ст. 552 ЦК України, ст. 625 ЦК України та ст. 629 ЦК України та зазначає, що заходи досудового врегулювання спору не допомогли залагодити конфлікт.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галас А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві, та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, позаяк подала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності та в заяві зазначила, що восени 2019 року у неї виникла потреба побудувати двоповерховий дерев`яний гостьовий будинок з винесеною (консольною) мансардою неодмінно до початку курортного сезону 2020 року в м. Бердянську Запорізької області. Вивчаючи пропозиції з цього приводу, вона познайомилася з позивачем ОСОБА_1 , який запропонував виконати роботи по зведенню такого двоповерхового будинку з лісу-кругляку на завчасно підготовленому нею фундаменті за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач виходив з рекламою своїх послуг з будівництва дерев`яних будинків у мережу інтернет, де вони і познайомились. 07 листопада 2019 року, узгодивши всі питання щодо зведення для неї будинку, вони уклали договір підряду на будівництво будинку. При цьому, підписаний ними договір підряду був цілком складений позивачем, названий ним, чомусь, договором «купівлі-продажу». Можливо, позивач це зробив з метою мінімізувати податки або для того, щоб не складати кошторис по зведенню замовленого будівництва, який неодмінно повинен бути при такому будівництві. Але на той час у неї не було достатнього вибору чи порівняння з іншими забудовниками, а позивач всіляко запевняв її, що дешевшу і кращу пропозицію їй не знайти на ринку послуг з будівництва таких споруд. Позивач запевняв її, що має великий досвід у цій галузі та добру репутацію. Оскільки часу до початку курортного сезону залишалося не так багато, а позивач запевнив її, що зробить свою роботу вчасно та якісно. Згідно договору вона повинна була внести попередню оплату в сумі 115 000, 00 гривень та завчасно побудувати узгоджений з позивачем фундамент для замовленого будинку відповідного розміру та якості. Вказує, що зведення будинку без вікон, дверей, покрівлі, сантехнічного та електротехнічного обладнання, внутрішнього та зовнішнього оздоблення - це тільки перший етап по введенню будинку в експлуатацію до початку курортного сезону. Адже будинок слід було обладнати іще і кондиціонерами, меблями та побутовим обладнанням. Згідно договору та домовленостями строк виконання замовлення був визначений до 05 лютого 2020 року. Вона неодноразово у перемовинах з позивачем наполягала на тому, щоб усі роботи за договором були виконані в узгоджений строк, оскільки для неї це важливо. Позивач запевняв, що виконання ним усіх замовлених робіт до 05 лютого 2020 року - це максимально можливий строк, а виконає все за договором він значно раніше. До середини грудня 2019 року вона виконала свої зобов`язання за договором, побудувала фундамент узгодженого з позивачем розміру та якості та почала чекати виконання зобов`язань позивача, оскільки інші роботи по введенню будинку в експлуатацію проводити було неможливо. Позивач у телефонних розмовах запевняв, що все йде в нього по плану і що з самого початку 2020 року вони почнуть будівництво будинку на зведеному фундаменті в Бердянську. Однак, ніякого зведення будинку так і не почалося ані на початку січня 2020 року, ані у лютому 2020 року. Вона дуже нервувала з цього приводу і вимагала від позивача почати виконувати свою частку зобов`язань за договором негайно тому, що ризики не встигнути до початку курортного сезону вже були для неї неминучими. Позивач посилався на свої численні труднощі та запевняв, що виконає роботу в найкоротший термін. Їй було вже запізно домовлятися з іншим забудовниками, тому лишалося тільки довіряти позивачеві. Нарешті, на початку березня 2020 року позивач привіз до міста забудови перші будівельні матеріали (ліс-кругляк) та почав зі своїми робітниками зводити будинок. При цьому, позивач знову обіцяв, попри кричуще запізнення виконання робіт за договором, виконати всі роботи до середини березня 2020 року. Та позивач знову не виконав обіцяне і станом на середину березня 2020 року виконав лише частину робіт за договором з численними недоліками лише за п.п. 1.3.1 - 1.3.5 договору, вкотре обіцяючи завершити всі роботи найближчим часом, мовляв, його підвели постачальники. Її терпець нарешті увірвався і вона сповістила позивача, що вимушена найняти інших будівельників для закінчення робіт по зведенню будинку та початку інших необхідних робіт, хоча вже і не встигала це зробити до початку курортного сезону. 30 березня 2020 року позивач прийшов на місце забудови за адресою: АДРЕСА_1 , де вже працювала інша будівельна бригада, та почав вимагати гроші за невиконані ним роботи. Позивач вимагав гроші з погрозами, почав їй погрожувати, зокрема, якимось впливовими київськими чиновниками, тому вгамовувати його прийшлося викликаним нею на місце події нарядом поліції.Вказує, що позивач грубо порушив строки виконання робіт по зведенню замовленого у нього будинку. Це вбачається як з тверджень самого позивача, так і з договорів позивача зі своїми постачальниками та перевізниками. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав (хоча і з недоліками) лише частину робіт за п.п. 1.3.1 - 1.3.5 Договору, які були нею сповна оплачені. Відсутні будь-які акти приймання виконаних робіт, що згадані у п. 3.1 та п.6.1 після підписання яких вона повинна повністю сплатити за них, адже роботи за п.п. 1.3.6 - 1.3.12 договору так і не були виконані позивачем. Позивач збудував лише голий каркас будинку без міжповерхового перекриття, мансарди, покриття та даху. Не були позивачем поставлені чи побудовані сходи в будинку.Зауважує, що саме позивач, порушуючи умови договору, завдав їй збитки, які вона отримала через несвоєчасне введення будинку в експлуатацію до курортного сезону. Посилання позивача на ст.ст. 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України в обґрунтування своїх позовних вимог виглядають досить дивними, адже саме позивач в порушення згаданих статей Цивільного Кодексу України та умов договору від 07 листопада 2019 року не виконав умови цього договору у встановлений строк, чим спричинив їй суттєві збитки. Ніяких доказів того, що позивач належним чином виконав приписи вищезгаданих статей та умови договору від 07 листопада 2019 року не існує. Про це недвозначно йдеться як із тексту позовної заяви, так і з доданих до неї фотографій, договорів з третіми особами тощо. Тобто, позивач не звів готовий до експлуатації будинок у встановлений строк згідно договору виключно з його провини, а тепер намагається стягнути гроші за невиконаний ним обсяг робіт за договором від 07 листопада 2019 року. Більше того, після другого етапу робіт (п. 3.1 договору від 07 листопада 2019 року) позивач отримав від неї більшу суму грошей, ніж було передбачено договором, а саме: позивач зажадав, щоб вона передала йому 197 200, 00 гривень, замість узгоджених в договорі 172 500, 00 гривень. Позивач пояснив, що зменшить суму останньої оплати за договором на суму переплати у розмірі 24 700, 00 гривень, однак, цього не зробив і переплачені йому гроші до цього часу їй не повернув. Наданий у позовній заяві розрахунок нібито її боргу перед ним, не відповідає дійсності та викликає лише сумнів у спроможності позивача користуватися калькулятором. Договір від 07 листопада 2019 року, укладений з позивачем по зведенню для неї гостьового будинку, за своєю суттю є звичайним договором підряду, який позивач з невідомих причин замаскував під договір купівлі-продажу. Жодного розрахунку чи обов`язкового кошторису за цим договором (підряду) позивач ніколи їй не надавав. Також не існує жодного акту прийому виконаних робіт, обов`язкового як для виконання робіт за будь-яким договором підряду, так і до умов договору від 07 листопада 2019 року. Не існує жодного доказу того, що позивач належним чином виконав усі узгоджені роботи по зведенню для неї будинку відповідно до умов договору від 07 листопада 2019 року та діючого законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, позаяк подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в заяві вказує, що з позовом згідний, зустрічних позовних вимог пред`являти не буде.

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галас А.В. та дослідивши матеріали цивільної справи, суд установив таке.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 , який у договорі іменований як виконавець, та відповідачем ОСОБА_2 , яка у договорі іменована як замовник, 07 листопада 2019 року було укладено договір купівлі-продажу комплекту зрубу будинку з подальшим складанням (установкою) за № 15.

Відповідно до п.п. 1.1 даного договору виконавець зобов`язався виготовити, поставити і зібрати, а замовник прийняти і оплатити зруб з хвойної породи дерева, а саме - «Ялини». У пункті 3.1 даного договору сторони визначили загальну суму, яка становить 575 000,00 гривень та порядок здійснення оплати в чотири етапи, зокрема, передоплата в сумі 115 000,00 гривень, передана при підписанні цього договору, що підтверджено підписами сторін цього договору; другий етап оплати в сумі 197 200, 00 гривень передається після огляду замовником виконаних робіт по передоплаті і підтверджено підписами сторін цього договору; часткова доплата за підготовлений до доставки і збірки товар (комплект зрубу) в сумі 115 000, 00 гривень, передається на дату відправлення товару замовнику, що підтверджено підписами сторін цього договору; остаточний розрахунок в сумі 172 500, 00 гривень проводиться після завершення виконання всіх робіт за даним договором і підтверджується актом поставки товару та виконання робіт, буде підтверджено наступними підписами із зазначенням дати оплати, однак, підписи сторін в цьому пункті договору відсутні.

Також пунктом 4 даного договору сторони визначили права та обов`язки за даним договором, відповідно до п. 4.7 якого визначено, що виконавець зобов`язаний надати послуги належної якості, в повному обсязі і в строки, узгоджені із замовником в даному договорі та додатках до нього.

Пунктом 6 цього договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і втрачає силу після оплати поставлених будматеріалів і виконання будівельних робіт і акту приймання виконання виконаних робіт.

Пунктом 7 цього договору визначено терміни доставки і виконання робіт (орієнтовно) з 07 листопада 2019 року по 05 лютого 2020 року.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 526, 527, 530, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Стаття 610 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлює, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Стаття 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

А стаття 875 ЦК України визначає, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки договір купівлі-продажу комплекту зрубу будинку з подальшим складанням (установкою) за № 15 від 07 листопада 2019 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , в судовому порядку не визнаний судом недійсним і сторони такої вимоги не заявили у даному спорі, то в силу вимог ст. 204 ЦК України такий правочин є правомірним, його правомірність презюмується, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним, а тому суд не надає оцінку правовій природі цього договору з приводу його відповідності чи невідповідності вимогам ст.ст. 655, 875 ЦК України. В даному позові суд розглядає цей договір на предмет виконання сторонами його умов, оцінюючи належність та допустимість доказів, наданих сторонами у даній справі.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено підписами сторін в пункті 3.1 цього договору, що також у позовній заяві зазначив позивач ОСОБА_1 і в своїх поясненнях визнала і відповідач ОСОБА_2 , що на виконання умов даного договору відповідач ОСОБА_2 як замовник передала, а позивач ОСОБА_1 як виконавець отримав передоплату в сумі 115 000,00 гривень, оплату в сумі 197 200, 00 гривень та часткову доплату в сумі 115 000, 00 гривень.

Судом також встановлено, що передбачений п 3.1 цього договору остаточний розрахунок в сумі 172 500, 00 гривень, що проводиться після завершення виконання всіх робіт за даним договором і підтверджується актом поставки товару та виконання робіт, стороною замовника - відповідачем ОСОБА_2 не виконано з тих підстав, що виконавцем - позивачем ОСОБА_1 не виконано завершення всіх робіт за даним договором та не підтверджено належне виконання цих умов договору актом поставки товару та актом виконання робіт в строки встановлені в п. 7 цього договору. Зокрема, позивач в позовній заяві сам підтвердив, що договір підряду по виконанню робіт по монтажу покрівлі ОСОБА_3 не виконано, що також доводить ті обставини, що позивачем ОСОБА_1 не виконано п.п. 1.3.7-1.3.11 по монтажу даху та пов"язаними з ним роботами.

На підтвердження виконання умов договору та побудови будинку позивачем надано суду фотознімки, на яких зображено вигляд недобудованого каркасу будинку з деревини-кругляка, однак, вказані фотознімки не є доказом того, що зображений на них недобудований будинок виконані саме позивачем відповідно до умов цього договору. Вказані фотознімки також не містять адреси місця розташування, яка б відповідала фактичному місцю виконання цього договору по складанню та установці комплекту зрубу будинку в АДРЕСА_1 . та по них неможливо встановити весь об"єм виконаних робіт, що передбачені у п. 1.3 договору.

Інших доказів на підтвердження позивачем виконання ним умов договору, передбачених у п. 1, п. 3.1, п. 4.7 та 6.1 договору купівлі-продажу комплекту зрубу будинку з подальшим складанням (установкою) за № 15 в строки, передбачені у п. 7 договору - по 05 лютого 2020 року, суду не надано, зокрема, акту виконання робіт в повному обсязі та належної якості, складеного відповідним спеціалістом у цій галузі, або акту приймання виконаних робіт, складеного замовником цих робіт.

Надані позивачем разові договори № 1 від 25 лютого 2020 року та № 2 від 19 березня 2020 року на перевезення вантажу автомобільним транспортом з актом наданих послуг від 29 лютого 2020 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_4 19 500,00 гривень за надання послуг з перевезення деревини в АДРЕСА_1 , не є доказом виконання цього договору, оскільки відповідно до п. 4.4 цього договору виконавець проводить комплектацію, завантаження і доставку товару, забезпечує розвантаження своїми силами. При цьому, суд зауважує, що послуги з перевезення деревини в АДРЕСА_1 , із смт. Усть-Чорна, Тячівського району, Закарпатської області, відбулися поза межами строку, визначеного у п. 7 цього договору - 05 лютого 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових, речових доказів та електронних доказів, висновків експертів.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог в частині виконання позивачем як виконавцем договору умов договору купівлі-продажу комплекту зрубу будинку з подальшим складанням (установкою) за № 15, визначених у п. 1, п. 3.1, п. 4.7 та 6.1 та в строки, передбачені у п. 7 договору - по 05 лютого 2020 року, то суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь суми боргу згідно договору купівлі-продажу в сумі 219 825, 00 гривень, з яких: 142 500, 00 гривень - основного боргу, 25 000,00 гривень - послуги адвоката, пов`язані з даним позовом та 52 325, 00 гривень - пені задоговоромналежить відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Що стосується вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на його користь суму боргу згідно договору купівлі-продажу в сумі 20 568, 00 гривень, з яких: 17 568, 00 гривень - основного боргу та 3 000,00 гривень - послуги адвоката, пов`язані з даним позовом, то суд зазначає, що договору купівлі-продажу, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 , на підставі якого позивач просить стягнути 17 568, 00 гривень основного боргу, до матеріалів позовної заяви не додано та такий в судовому засіданні не досліджувався.

Натомість до матеріалів позову додано договір підряду від 02 січня 2020 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 як замовником та ОСОБА_3 як підрядником, з якого вбачається, що ОСОБА_3 зобов`язався виконати певну роботу, однак, зобов`язань повернення позивачу коштів в сумі 17 568, 00 гривень (вартість роботи) в разі його невиконання відповідачем ОСОБА_3 договір не містить, а доданий до матеріалів справи акт приймання-передачі матеріалів від 21 березня 2020 року не містить доказів про те, що такі матеріали позивачем передані відповідачу ОСОБА_3 на виконання умов саме цього договору підряду, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 суми боргу згідно договору купівлі-продажу в сумі 20 568, 00 гривень, з яких: 17 568, 00 гривень - основного боргу та 3 000,00 гривень - послуги адвоката, пов`язані з даним позовом, належить відмовити. При цьому, суд не враховує визнання відповідачем ОСОБА_3 вимог позову в цій частині, оскільки таке визнання суперечить закону та порушує права інтереси відповідача ОСОБА_3 .

Суд, вирішуючи питання щодо вимоги позивача про стягнення 28 000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу в даній справі, зважає на таке.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 141ЦПК України).

Зважаючи на положення частини восьмої статті 134 ЦПК України, Верховний Суд у своїх судових рішеннях дотримується позиції, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі (постанова КГС ВС від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17).

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (постанова КГС ВС від 14.01.2019 у справі № 927/26/18).

Так, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Галас А.В. не надано жодних доказів на підтвердження вартості виконаних адвокатом робіт, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також доказів, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг), які сторона сплатила або має сплатити адвокату в зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України в стягненні з відповідачів судових витрат слід відмовити та судові витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 18, 133-141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу -відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 06 грудня 2021 року.

Головуюча суддя: Сойма М.М.