Провадження № 2/522/7734/21
07 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Кісліної В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив суд зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17.02.2018 року у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що становить 408 198 (чотириста вісім тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день звернення до суду; зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплатити на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми за незаконне користування грошовими коштами за весь час прострочення - у розмірі 35 328 (тридцять п`ять тисяч триста двадцять вісім) гривень 70 копійок; зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплатити на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за весь час прострочення у розмірі 91 191 (дев`яносто одну тисячу сто дев`яносто одну) гривень 43 копійок; судові витрати покласти на Відповідача - ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що, 17 лютого 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики в розмірі 15 000 доларів США зі строком повернення грошових котів не пізніше 01 вересня 2018 року, що було письмово оформлено у формі розписки. Розписка містить дані про строки зобов`язання, грошову суму, що передана, дата складання розписки, особистий підпис позичальника.
Між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики.
Станом на час звернення позивача з позовом року відповідач, взяті на себе зобов`язання щодо сплати заборгованості у розмірі 15 000 доларів США добровільно не виконав.
Відповідно до ст. 509 цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з положеннями ст.ст.525,526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
Вимогами ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) відповідно до ст. 610 ЦК України.
Згідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
В положеннях ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, відповідно до Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України - іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Разом з тим незалежно від фіксації еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, згідно з ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Частиною 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Проте свої зобов`язання по поверненню позики відповідач не виконав, про що свідчить наявність у позивача оригіналу розписки від 17.02.2018 року.
Таким чином, відповідач відмовляється сплатити суму боргу у розмірі 15 000 доларів США, що становить 408 198 гривень за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України (1$ США=27,2132 грн.) на 20.07.2021 р.
Крім того, відповідач, з урахуванням положень ст.ст. 536, 625 ЦК України, має сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, та інфляційні збитки, а саме:
- сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 02.09.2018 р. по 21.07.2021 р. складає 35 328 гривень 70 копійок.
- інфляційні збитки за період з 02.09.2018 р. по 21.07.2021 р. складають 91 191 гривень 43 копійок.
Разом сума заборгованості складає 534 718 гривень 13 копійок.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17.02.2018 року у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що становить 408 198 (чотириста вісім тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, на день звернення до суду.
Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплатити на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми за незаконне користування грошовими коштами за весь час прострочення - у розмірі 35 328 (тридцять п`ять тисяч триста двадцять вісім) гривень 70 копійок.
Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплатити на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за весь час прострочення у розмірі 91 191 (дев`яносто одну тисячу сто дев`яносто одну) гривень 43 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 5347,19 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя