Номер провадження: 22-ц/813/6053/21
Номер справи місцевого суду: 504/3460/19
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.11.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 504/3460/19

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/6053/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1

- відповідач Курісівська сільська рада Лиманського району Одеської області,

- апелянт (особа яка не брала участі у розгляді справи, але вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про його права та інтереси) - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про об`єднання розгляду апеляційних скарг під час апеляційного розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Курісівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права на майновий пай в порядку спадкування за законом,

встановив:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області із вищезазначеним позовом, в якому просить суд в порядку спадкування за заповітом визнати за нею право на отримання майнового паю (частки), що складається із земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею - 12,09 га., із земель КСП «Петрівське», що розташовано на території Курісівської (Петрівської) сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, що за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а. с. 2 - 4).

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, відповідно до яких просила суд визнати за нею право на отримання у порядку спадкування за заповітом майна земельної частки (паю), земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею - 12,09 в умовних кадастрових га., в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Петрівське», що розташований на території Курісівської (колишня назва - Петрівської) сільської ради Комінтернівскього району Одеської області (за межами населеного пункту), в порядку передбаченому діючим законодавством України, що за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 67 - 69).

Курісівська сільська рада Лиманського району Одеської області відзиву на позовну заяву не надала. Разом з тим, у заяві про розгляд справи за відсутності представника сільської ради остання зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а. с. 73).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2019 року визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом, право на отримання майнового паю (частки), що складається із земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею - 12,09 га., із земель КСП «Петрівське», що розташовано на території Курісівської (Петрівської) сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, що за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 за життя набула право на отримання майнового паю (частки), площею - 12,09 га., із земель КСП «Петрівське». Право на завершення процедури отримання цього майнового паю, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування на загальних підставах перейшло до позивачки як спадкоємця померлої (а. с. 75 - 76).

ОСОБА_2 , як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2019 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що: 1) він відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Кіровська птахофабрика» (майновий сертифікат) серії ОД-13 №295 від 21.12.2001 р. має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Кіровська птахофабрика», частка якого визначена в розмірі 0,09%. Спірна земельна ділянка без визначення меж в натурі знаходиться в обробітку у ФГ «Назари», є пайовим фондом майна членів колективного сільськогосподарського підприємства «Кіровська птахофабрика», а тому повинна бути повернута фермерським господарством «Назари» апелянту ОСОБА_2 , як самовільно зайнята земельна ділянка зі стягненням коштів; 2) рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.11.2020 р. по справі №504/3460/19 порушує його майнові права, як пайщика (а. с. 77 - 83).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2019 року (а. с. 94).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.01.2021року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2019 року призначено до розгляду (а. с. 95).

18.11.2021 року від ОСОБА_2 надійшла заява про об`єднання розгляду апеляційних скарг.

Учасники справиу судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив, заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

ОСОБА_2 у заяві просить об`єднати розгляд апеляційних скарг у справах №504/3460/19 та №504/2994/20 в одне апеляційне провадження.

ОСОБА_2 обґрунтовує свою заяву тим, що у провадженні судді апеляційного суду Дришлюка А.І. перебуває апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Курісівська сільська рада Лиманського району Одеської області, про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги ОСОБА_4 витікають з одних і тих же обставин, а у справах беруть участь ті ж самі сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які заявник посилається, колегія суддів зазначає наступне.

Здійснення судочинства на засадах, визначених Конституцією України, є конституційною гарантією права на судовий захист. Однією із таких гарантій є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, що передбачено у пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України.

Слід вказати, що зі зміною ЦПК України та викладенням його у новій редакції, не змінилися підходи до забезпечення права на апеляційне оскарження судових рішень та є чинною конституційна норма щодо забезпечення такого права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині другій зазначеної статті вказано, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 374 ЦПК України визначає повноваження суду апеляційної інстанції, а саме суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні до початку розгляду справи по суті у кожній справі.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що об`єднання справ в одне провадження можливе тільки при розгляді справ у суду першої інстанції.

За змістом ст. 188 ЦПК України не передбачено об`єднання апеляційних проваджень у різних справах в одне апеляційне провадження.

Враховуючи те, що предметом оскарження у зазначених заявником апеляційних скаргах є різні рішення у різних справах, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволені заяви про об`єднання апеляційних скарг в одне апеляційне провадження.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову у об`єднанні апеляційних скарг в одне апеляційне провадження оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про об`єднання розгляду апеляційних скарг під час апеляційного розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова