Справа № 133/756/21
Провадження № 22-ц/801/2508/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Зінченка Андрія Анатолійовича

на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Кучерук І.М., повний текст якого складено 19.10.2021

в справі № 133/756/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

третя особа без самостійних вимог - Козятинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи його тим, що 09 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0.

За умовами укладеного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 20 396 дол. США, а відповідачка, для забезпечення виконання умов договору передала в заставу банку транспортний засіб марки КІА «Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 18.06.2009 задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 134 178 грн 28 коп.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

09.11.2018 ПАТ «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу майнових прав №952/К відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2019 здійснено заміну стягувача при виконанні заочного рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 18.06.2009 на ТОВ «Вердикт Капітал».

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.06.2020 задоволено позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 та звільнено з-під арешту транспортний засіб марки КІА «Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, задовольнити свої вимоги як кредитора, позивач не може, оскільки постановами державних виконавців про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №290, виданої 22.07.2015 державним виконавцем ВДВС Козятинського міськрайонного УЮ у Вінницькій області було накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, до складу якого входить і заставний автомобіль.

Крім того, на заставний автомобіль накладено арешт ВДВС, відповідно до вихідного документа № 2 від 18.12.2019, виконавче провадження № 6048627.

Оскільки накладення арешту на заставне майно унеможливлює стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач просить звільнити з-під арешту транспортний засіб марки КІА «Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, накладеного постановами:

про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №290, виданої 22.07.2015 (ВП 46548536) державним виконавцем ВДВС Козятинського міськрайонного УЮ Вінницької області;

а також накладеного ВДВС, вхідний номер документа 2 від 18.12.2019.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

04 листопада 2021 року позивач ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

Доводи апелянта полягають у тому, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги встановлені рішеннями судів першої інстанції обставини, та не врахував, що позивач не заявляв вимоги про скасування постанов про накладення арешту, а тільки просив скасувати арешт майна.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Від відповідача ОСОБА_1 та третьої особи Козятинського міськрайонного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відзиви на апеляційну скаргу не надійшли, проте їх відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 24 листопада 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 03.05.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

Відповідно до умов укладеного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 20 396 дол. США, а відповідач, у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за договором передала у заставу банку транспортний засіб марки КІА, модель СЕRАТО 2.0 АТ, рік випуску 2007, колір синій, тип ТЗ легковий седан - В, номери агрегатів (шасі НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_1 ).

Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 18.06.2009 у справі №2-2422 задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за вказаним вище кредитним договором в розмірі 134 178,28 грн.

08.12.11 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №0.

09.11.18 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №952/К, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» відступило позивачу право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.19 здійснено заміну стягувача при виконанні заочного рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 18.06.2009 , ухваленого у цивільній справі №2-2422/09, на ТОВ «Вердикт Капітал».

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позов без задоволення суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність постанов державних виконавців, якими накладено арешт на автомобіль відповідача.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції та дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену)

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка була чинна на час спірних правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно зі ст. 54 «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 цього Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За правилом статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що позивач заявляє вимоги про звільнення з-під арешту автомобіля ОСОБА_1 , накладеного постановами: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №290, виданої 22.07.2015 (ВП 46548536) державним виконавцем ВДВС Козятинського міськрайонного УЮ Вінницької області, а також накладеного ВДВС, вхідний номер документа 2 від 18.12.2019.

На підтвердження вимог позову ТОВ «Вердикт Капітал» подано суду повідомлення Територіального сервісного центру № 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області про те, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів на заставний автомобіль накладено обмеження, а саме розшук, затримання відділом ДВС Козятинського районного управління юстиції у Вінницькій області, дата постанови 22.07.2015, номер вхідного листа 290, та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого видно, що на рухоме майно ОСОБА_1 накладено три обтяження (а.с. 16).

Разом з тим, зазначені у витягу відомості та дати не співпадають із заявленими позивачем вимогами, з поданого повідомлення також неможливо встановити, який саме із арештів, вказаних у витягу, позивач хоче скасувати.

Доводи ж апелянта про те, що суд не взяв до уваги обставини, встановлені рішеннями, які набрали законної сили спростовуються самим текстом оскаржуваного рішення, в якому суд першої інстанції, крім іншого, наводить обставини, встановлені раніше ухваленими рішеннями, що стосуються договірних відносин між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 .

Між тим вимога про точне визначення в рішенні про скасування арешту на майно підстави накладення арешту має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки дозволяє, зокрема, встановити коло осіб, які мають відповідати за таким позовом, чи осіб, про права і обов`язки яких щодо боржника йдеться.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що ним не заявлялись вимоги про скасування постанов державних виконавців, оскільки судом першої інстанції зазначалось про відсутність постанов ВДВС саме у контексті відповідності заявлених вимог, поданим доказам для встановлення підстави накладення арешту, який позивач хотів скасувати.

Зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, за допомогою яких суд міг визначити арешти, які слід скасувати.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Зінченка Андрія Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: І.М. Стадник

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун