Провадження №6/748/56/21
Єдиний унікальний № 748/2911/21
У Х В А Л А

23 листопада 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Оніщенко Ю.В.,

головного державного виконавця Прохорової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові подання Головного державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прохорової В.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прохорова В. звернулась до суду із поданням, в якому просить звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 для погашення заборгованості по зведеному виконавчому провадженні № 62934485 в сумі 139688,97 грн , а саме : на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 та земельну ділянку в с. Трисвятська Слобода, площею 0,1005 га, Державний акт ІІ-ЧН № 047202 для погашення заборгованості по зведеному виконавчому провадженню № 62934485, залишок боргу станом на 17.11.2021 становить 139688,97 грн.

Подання обґрунтоване тим, що у Чернігівському відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 62934485 про стягнення боргів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на суму 139688,97 грн.

В ході проведення виконавчих дій, встановлено, що за боржником на праві власності зареєстроване нерухоме майно, а саме: житловий будинок та прилегла земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Трисвятськослобідської сільської ради та свідоцтвом про право власності на житловий будинок. Право власності на земельну ділянку підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 1005 кв.м (Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЧН № 047302, дата початку права власності 24.06.2002).

09.06.2021 року державним виконавцем було здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку (з надвірними будівлями) та прилеглою земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 . Постанова про опис та арешт майна боржника від 09.06.2021 року, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» була належним чином направлена сторонам виконавчого провадження.

Згідно відповідей ПФУ та ДФС (останні 17.11.2021 року) ОСОБА_1 не працює, на обліку, як пенсіонер не перебуває та інших доходів не має.

Була здійснена перевірка майна за місцем реєстрації та проживання боржника та встановлено факт відсутності рухомого майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Постановою Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19) Верховний суд зазначив, що заява (подання державного / приватного виконавця) з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, зокрема, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, підлягає негайному розгляду без відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведене судом ухвала про відкриття провадження не виносилась, а державного виконавця повідомлено про проведеня судового засідання та надання матеріалів виконавчого провадження. Інші учасники про день та час проведення судового засідання не повідомлялись, враховуючи приписи ч.11 ст.440 ЦПК України.

В судовому засіданні державний виконавець підтримала подання та просила його задовольнити, вказавши, що деякі виконавчі провадження перебувають на виконанні протягом тривалого часу, ОСОБА_1 повністю розрахувалась тільки з Приватбанком, надавши про це підтвердження, інші борги фактично відмовляється погашати, виходом на місце встановлено, що ОСОБА_1 не проживає у будинку по АДРЕСА_1 , а проживає по АДРЕСА_2 перебуває в занедбаному стані.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали подання, матеріали наданого зведеного виконавчого провадження, прийшов до наступного висновку.

У Чернігівському відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 62934485 про стягнення боргів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на загальну суму 139688,97 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.11.1996 року ОСОБА_1 має на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до копії Державного акту ІІ-ЧН № 047302, ОСОБА_1 належить земельна ділянка в с. Радянська Слобода Радянськослобідської сільської ради площею 0,1005 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Однак за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності за ОСОБА_1 на зазначені житловий будинок та земельну ділянку не зареєстровані.

09.06.2021 року державним виконавцем було здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку (з надвірними будівлями) та прилеглою земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповідей ПФУ та ДФС ОСОБА_1 (останні 17.11.2021 року) не працює, на обліку, як пенсіонер не перебуває та інших доходів не має. Відповідно відповідей фінансових установ, боржник ОСОБА_1 , або не є клієнтом банку, або ж відсутні кошти на рахунку боржника. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності на зазначене вище нерухоме майно, тобто майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку. Рухоме майно на праві власності за боржником також не зареєстроване.

Згідно Актів державного виконавця від 01.10.2021 року, за адресою реєстрації боржника : АДРЕСА_1 та за місцем її проживання : АДРЕСА_3 , майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено.

Відповідно до повідомлення Киїнської сільської ради в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані власник ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З оглянутих матеріалів виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1 періодично перераховує незначні суми на погашення боргу.

Встановлено, що ОСОБА_1 отримала постанову про опис та арешт майна боржника від 09 червня 2021 року, яку не оскаржувала.

Відповідно до ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження (ст. 48 ч. ч. 5, 6, ст. 52 ч. ч. 5, 6 Закону)

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону: звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Відповідно до ч.6,7 ст.48 Законом України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

В даному випадку сума, що підлягає стягненню складає 139688,97 грн з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Відповідно до облікової картки залишок суми за виконавчими провадженнями складає 127859,76 грн. Отже сума перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати ( 6000х20= 120000).

При цьому виконавчий лист про стягнення на користь ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» 46564,39 грн перебуває на виконанні з 31.10.2014, виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_4 63503,10 грн перебуває на виконанні з 17.07.2017.

Так, Конституція України у статті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенція) в статті 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно "суспільний інтерес"; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Тлумачення та застосування національного законодавства - прерогатива національних судів, але спосіб, у який це тлумачення і застосування відбувається, повинен призводити до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики ЄСПЛ.

Отже, першою умовою виправданості втручання у права, гарантовані статтею першою Протоколу №1 до Конвенції є те, що воно має бути передбачене законом.

Зокрема, таке втручання у право особистої приватної власності передбачено частинами 3, 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

У пункті 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства також віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

З урахуванням наведеного право на втручання у право власності боржника є законним, виправданим, із дотриманням балансу інтересів боржника і стягувача.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, доводи державного виконавця, досліджені матеріали подання та матеріали зведеного виконавчого провадження, тривалість перебування виконавчих проваджень на виконанні, відсутність іншого рухомого майна та коштів на рахунках боржника, що достатні для виконання виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 22 листопада 1996 року, видане на підставі рішення виконкому Радянськослобідської сільської ради № 60 від 06 листопада 1996 року та земельну ділянку, площею 0,1005 га, що розташована в с.Трисвятська Слобода.

Отже подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.1, 13, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 440 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Головного державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прохорової В.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 22 листопада 1996 року, видане на підставі рішення виконкому Радянськослобідської сільської ради № 60 від 06 листопада 1996 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, що не був присутній в судовому засіданні під час проголошення ухвали, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 08 грудня 2021 року.

Суддя С.М. Майборода