Провадження №2-ві/756/43/21
УХВАЛА

08 грудня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Банасько І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ткач М.М. за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі офіційного представництва - Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа (№756/14284/21) за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі офіційного представництва - Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвалою суду від 30.09.2021 постановлено запропонувати Міністерству закордонних справ України звернутися із запитом до Посольства Російської Федерації в Україні для з`ясування наявності згоди дипломатичного представництва Російської Федерації, як компетентного органу іноземної держави Російської Федерації на розгляд спору в судах України, цивільної справи №756/14284/21 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі офіційного представництва - Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, яка перебуває у провадженні Оболонського районного суду м. Києва, за наслідком чого встановлюється, чи набуває відповідне посольство процесуального статусу відповідача у цивільному процесі.

Від Міністерства закордонних справ України надійшло повідомлення за №721/17-636-258 від 28.10.2021 року зокрема про те, що ними направлено ноту від 26.10.2021 №202/22-650-83981 та станом на момент підготовки зазначеного листа відповіді від російської сторони не надходило, у випадку надходження такої позиції Міністерство інформуватиме додатково.

03.12.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Ткач М.М. як головуючого у цій справі, оскільки існують обставини, що виникають сумніви в неупередженості судді. В обгрунтування заявник вказує, що на підставі правового аналізу дій та бездіяльності суддів Оболонського районного суду м. Києва, системно та умисно створюються незаконні перешкоди з боку суддів, з метою затягування розгляду справ та подальшого приховування від відповідальності Російської Федерації та ОСОБА_2 . Зокрема зазначено, що головуючим з 17.09.2021 року в порушення процедури та процесуальних строків, що встановлені ст.ст. 185-187 ЦПК України, не прийнято передбачених ЦПК України рішень, а саме позовну заяву не залишено без руху або відмовлено у відкритті провадження, або за відсутності підстав для перелічених ухвал суду, не відкрито провадження у справі. У заяві представник посилається на те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні рішення, прийняті національними судами України проти держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої шкоди, але суддя не пересвідчився у такій практиці та повністю проігнорував судову практику за аналогічними справами. Фактично своїми діями проігнорував безспірний факт того, що Російська Федерація є державою-агресором, а тому при завданні шкоди потерпілим внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, відповідач Російська Федерація діє поза межами свого міжнародного імунітету, як держава. За таких обставин, не підлягають застосуванню загальні норми Закону України «Про міжнародне право», адже дії держави-агресора порушують норми міжнародного права щодо України та її громадян. Заявник вважає, що є достатні підстави вважати для обґрунтування сумнівів щодо неупередженості судді за даною справою в сенсі ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2021 постановлено: визнати необґрунтованою заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ткач М.М. за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі офіційного представництва - Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином; цивільну справу № 756/14284/21 за матеріалами позову ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі офіційного представництва - Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином передати до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід судді в порядку передбаченому законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на наведені правові приписи, розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді Ткач М.М., приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за ново виявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу. Заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальним рішенням судді у даній справі, що відповідно до ЦПК України не є підставою для відводу судді.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві ОСОБА_1 як підстави для відводу, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді Ткач М.М., чи свідчити про її певну особисту заінтересованість, прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у справі.

Відтак, заява про відвід головуючому у справі судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ткач М.М. за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі офіційного представництва - Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.М. Банасько