КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 363/2409/21
Головуючий у суді першої інстанції: Рудюк О.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючий - Немировська О.В.,

судді - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.,

секретар - Лащевська Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інфініті Україна», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інфініті Україна» - Тяжкороб Євгенії Віталіївни на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року

встановив:

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. 24 березня 2021 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Глобал Інфініті Україна» заборгованості в розмірі 1 089 871 грн. 06 коп., посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства, він має намір звернутись до суду з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню, а тому невжиття заходів забезпечення позову в обраний спосіб може унеможливити ефективний захист його прав.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року заяву було задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ТОВ «Глобал Інфініті Україна» - Тяжкороб Є.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції представник скаржника не з`явилась, подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості адвоката в іншому судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, про дату та час судового засідання апелянт був повідомлений шляхом направлення судової повістки-підомлення на електронну пошту товариства, вказану в апеляційній скарзі, 11 серпня 2021 року.

При зверненні до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, яке було подано напередодні судового засідання - 01 вересня 2021 року, представник скаржника не вказувала, у зв`язку з чим апелянт - юридична особа, будучи обізнана з 11 серпня 2021 року про судове засідання, призначене на 02 вересня 2021 року, була позбавлена можливості забезпечити явку та участь у судовому засіданні іншого представника, за умови зайнятості адвоката Тяжкороб Є.В. в судовому засіданні в іншому суді. Крім того, представником скаржника не було надано і доказів про те, коли саме було призначено до розгляду справу, у зв`язку із участю в якій було подано клопотання про відкладення.

Враховуючи викладене, а також те, що скаржником було викладено свої доводи та заперечення у поданій апеляційній скарзі, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи було відмовлено.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що невжиття відповідних заходів шляхом зупинення виконання оскаржуваного виконавчого напису може призвести до безпідставного стягнення коштів з позивача, що у випадку задоволення позовних вимоги може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року заяву було задоволено та зупинено стягнення за виконавчим написом.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені заходи забезпечення позову є співмірними до заявлених позовних вимог. Такий висновок суду є законним та відповідає встановленим у справі обставинам.

У своїй апеляційній скарзі представник ТОВ «Глобал Інфініті Україна» посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано інтересах інших осіб, заява про забезпечення позову подана до подання позовної заяви, у зв`язку з чим суд не міг пересвідчитись у тому, чи дійсно між сторонами виник спір. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як вбачається з виділених матеріалів оскарження ухвали, позивач при зверненні до суду із заявою посилався на те, що він має намір звернутись до суду з позовними вимогами про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, вчиненого на підставі Кредитного договору №490054631, укладеного 27 грудня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Оскаржуваним виконавчим написом було стягнуто з позивача на користь правонаступника кредитора ТОВ «Глобал Інфініті Україна» заборгованість в розмірі 1 089 871 грн. 06 коп. Вказував, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а його виконання порушує його права.

В даному випадку, позивач оскаржує виконавчий напис нотаріуса, а тому забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за ним є співмірним заявленим вимогам, про що судом першої інстанції було зроблено вірний висновок.

Посилання апелянта на те, що позивач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за яким встановлена в тому числі судовими рішеннями, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог про зупинення стягнення, оскільки вимоги було заявлено щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису. Питання щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання судових рішень про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості судом в даній справі не вирішувалось.

Доводи представника відповідача про те, що судом першої інстанції не було встановлено яким чином невжиття заходів забезпечення позову у обраний спосіб може призвести до неможливості виконання рішення суду, також є безпідставними, оскільки в даному випадку було заявлено позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, а тому його виконання до закінчення розгляду справи буде суперечити меті та завданням цивільного судочинства, призведе до ускладнення ефективного захисту прав позивача, за яким він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача з метою забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, доводи, викладені в апеляційній карзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Інфініті Україна» - Тяжкороб Євгенії Віталіївни залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді