Справа № 564/3002/19
Рядок статзвіту № 7
25 листопада 2021 року
Костопільський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Грипіч Л.А.
секретар судового засідання Вознюк Ю.В.
позивача - не з`явився
представника позивача - не з`явився
відповідача - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/3002/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя
ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 13.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено сторони.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 13.05.2020 року призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, судову земельну та судову будівельно-технічну експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 05.04.2021 відновлено провадження у справі.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 14.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, представником позивача подано до суду клопотання про проведення розгляду справи без участі представника позивача.
Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.
Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №185157658 від 17.10.2019, відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями у АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 кв.м, житловою площею 28,5 кв.м на підставі договору купівлі-продажу №4336 від 17.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Семенюк С.І., дата реєстрації права власності 12.01.2005, реєстраційний номер майна 7127178.
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13 травня 2019 у справі №564/892/19 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11.10.1997 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис за №195.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 31 січня 2005 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою виконавчим комітетом Костопільської міської ради 25.03.2019 за №938/09-06.

26 березня 2021 року складено висновок експерта №ЕУ-34/20 за результатами проведення судової будівельно-земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі №564/3002/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Із висновку вбачається, що оскільки на досліджуваний незавершений будівництвом житловий будинок жодної документації надано не було і можливість проведення внутрішніх обмірів експерту надана не була, то зазначені площі приміщень є орієнтовними і при проведенні технічної інвентаризації можливе їх уточнення.

При цьому, експертом запропоновано варіанти розподілу досліджуваного домоволодіння на частини, максимально наближені до 1/2 та 1/2.

Так, згідно висновку експерта, незавершений будівництвом житловий будинок, розташованого по АДРЕСА_1 фактично є майже завершеним будівництвом, підключений до електропостачання і експлуатується. Відсоток будівельної готовності становить 95% через відсутність зовнішнього опорядження. Технічна можливість розподілу в натурі досліджуваного домоволодіння на частини, що максимально наближені до 1/2 та 1/2 часток - наявна. Варіанти розподілу домоволодіння:

Варіант розподілу №1 передбачає: 1-му співвласнику виділити з незавершеного будівництвом житлового будинку (літ. Б-1) частину I (синій колір на рис. 1 висновку експерта), до якої входять приміщення: 1-1 - коридор площею 10,8 кв.м; 1-2-кухня площею 13,1 кв.м; - 1-3 - житлова кімната площею 12,8 кв.м.; з житлового будинку (літ. А-1):- житлову кімнату 1-4 площею 16,6 кв.м, а також господарські будівлі і споруди ганок (б), 1/2 огорожі №1. Частка становить 51,3%. ІІ-му співвласнику виділити з незавершеного будівництвом житлового будинку (літ. Б-1) частину II (зелений колір на рис. 1 висновку експерта), до якої входять приміщення: - 1-4 - житлова кімната площею 14,0 кв.м; - 1-5 - допоміжне площею 10,5 кв.м; - 1-6 - ванна площею 4,4 кв.м; - 1-7 - вбиральня площею 2,6 кв.м; з житлового будинку (літ. А-1):- коридор 1-1 площею 4,1 кв.м; - кухню 1-2 площею 3,9 кв.м; - житлову кімнату 1-3 площею 11,9 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: навіс (В), вбиральню (Г), 1/2 огорожі №1. Частка становить 48,7%.

Варіант розподілу №2 передбачає: І-му співвласнику вилити з незавершеного будівництвом житлового будинку (літ. Б-1) частину 1 (синій колір на рис. 2 висновку експерта), до якого входять приміщення -1-1 - коридор площею 10,8 кв.м; - 1-2 - кухня площею 13,1 кв.м; - 1-6- ванна площею 4,4 кв.м; - 1-7-вбиральна площею 2,6 кам; з житлового будинку (літ. А-1): коридор 1-1 площею 4,1 кв.м, кухню 1-2 площею 3,9 кв.м, житлову кімнату 1-3 площею 11,9 кв.м; 1/2 житлової кімнати 1-4 площею 8,3 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: ганок (б), 1/2 огорожі №1. Частка становить 49,7%. ІІ-му співвласнику виділити з незавершеного будівництвом житлового будинку (літ. Б-1) частину II (зелений колір на рис. 2 висновку експерта), до якої входять приміщення: - 1-3- житлова кімната площею 12,8 кв.м; - 1-4 - житлова кімната площею 14,0 кам; - 1-5 - допоміжне площею 10,5 кв.м, з житлового будинку (літ. А-1): 1/2 житлової кімнати 1-4 площею 8,3 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: навіс (В), вбиральню (Г), 1/2 огорожі №1. Частка становить 50,3%.

При цьому висновок містить примітку: оскільки на досліджуваний незавершений будівництвом житловий будинок жодної документації надано не було і можливість проведення внутрішніх обмірів експерту надана не була, то зазначені площі приміщень с орієнтовними і при проведенні технічної інвентаризації можливе уточнення.

Варіанти порядку користування досліджуваним домоволодінням не надані, оскільки є можливим його розподіл в натурі.

Згідно висновку, ринкова вартість домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 станом на 25.03.2021 року становить 761000 (сімсот шістдесят одна тисяча) гривень. Розмір грошової компенсації, яка в кожному з запропонованих варіантів розподілу повинна бути виплачена одному з співвласників, становить: Згідно 1-го варіанту розподілу: компенсація, яка повинна бути виплачена власником І-ї частини власнику ІІ-ї частини становить 9893 грн. Згідно II-го варіанту розподілу: компенсація, яка повинна бути виплачена власником ІІ-ї частини власнику І-ї частини становить 2283 грн.

Експертом також надані схематичні варіанти порядку користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , відповідно до часток сторін у домоволодінні.

Так, згідно варіанту №1 порядку користування земельною ділянкою: співвласнику I-ї частини домоволодіння пропонується виділити в користування частину досліджуваної земельна ділянки, яка має орієнтовні геометричні розміри по периметру (в метрах): 6,45 - 070 - по будинку (Б-1) - 5,05 - 8,00 - 2,00 - 4,45 - 2,70 - по будинку (А-1) - 4,00 - 575-6,85 - 6,80 - 19,00 - 32,50 і орієнтовну площу 313 кв.м.

Співвласнику ІІ-ї частини домоволодіння пропонується виділити в користування частину досліджуваної земельної ділянки, яка має орієнтовні геометричні розміри по периметру (в метрах): 13,55 - 25,00 - 6,85 - 5,75 - 4,00 - по будинку (А-1) - 2,70 - 4,45 - 2,00 - 8,00 - 5,05 - по будинку (Б-1) - 0,70 і орієнтовну площу 313 кв.м.

Згідно варіанту №2 порядку користування земельною ділянкою співвласнику І-ї частини домоволодіння пропонується виділити в користування частину досліджуваної земельної ділянки, яка має орієнтовні геометричні розміри по периметру (в метрах): 2,15 - по будинку (Б-1) - 7,00 - 17,80 - 5,15 - 5,75 - 2,00 - по будинку (А-1) - 1,90 - 4,65 - 2,00 - 23,30 1 орієнтовну площу 313 кв.м.

Співвласнику ІІ-ї частини домоволодіння пропонується виділити в користування частину досліджуваної земельної ділянки, яка має орієнтовні геометричні розміри по периметру (в метрах): 20,00 - 31,80 - 19,00 - 4,75 - 2,00 - 4,65 - 1,90 - по будинку (A-1) - 2,00 - 5,75 -5,15 - 17,80 - 7,00 - по будинку (Б-1) - 2,15 - 4,45 і орієнтовну площу 313 кв.м.

При цьому висновок містить примітку: оскільки варіанти надані схематичні, то при виготовленні технічної документації із землеустрою вказані розміри і площ будуть уточнені.

При цьому суд враховує, що технічний паспорт на житловий будинок в АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 13.08.2004 не містить відомостей про будинок Б-1.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1, 2 ст.368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2, 3 ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що придбаний 17.12.2004 за час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі житловий будинок з надвірним будівлями у АДРЕСА_1 і який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 є спільною сумісною власністю сторін.

При цьому, оскільки сторони у добровільному порядку не дійшли згоди щодо поділу вказаного, то останній підлягає поділу за рішенням суду.

Аналогічне стосується поділу меблів та побутової техніки.

При цьому суд враховує, що відповідач будь-яких доказів на спростування доводів позивача щодо спільно набутого вказаного майна суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про поділ житлового будинку (літ. А-1) з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 та побутової техніки і меблів підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання щодо поділу будинку (літ. А-1) з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , суд враховує, що згідно висновку експерта та вимог позивача, остання просить виділити в натурі частину житлового будинку, а саме: житлову кімнату 1-4 площею 16,6 кв.м, а також господарські будівлі і споруди ганок (б), 1/2 огорожі №1.

Із меблів та побутової техніки позивач просить виділити їй у особисту приватну власність: меблевий гарнітур (стінку), меблевий гарнітур (вітальню), холодильник, телевізор, кухонний гарнітур (м`який куточок), кухонний гарнітур (стінку), стіл кухонний, електроплиту кухонну (варочну поверхню), стільці (2 шт.), електром`ясорубку.

Відтак, у суду наявні всі підстави для поділу зазначеного майна згідно з наведеним позивачем переліку.

Відповідачем будь-яких заперечень щодо вказаного варіанту поділу суду не надано.

Щодо позовної вимоги про поділ незавершеного будівництвом житлового будинку (літ. Б-1) за адресою АДРЕСА_1 , то суд враховує наступне.

Так, на підтвердження правомірності будівництва вказаного житлового будинку позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема проекту на будівництво вказаного будинку, дозволу чи декларації на початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до введення в експлуатацію, правовстановлюючих документів на вказане майно, які б підтверджували реєстрацію права власності на останнє.

При цьому суд враховує, що у висновку експерт також вказує, що на досліджуваний незавершений будівництвом житловий будинок жодної документації надано не було і можливість проведення внутрішніх обмірів експерту надана не була, а тому зазначені площі приміщень є орієнтовними.

Технічний паспорт на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 також не мстить відомостей про незавершений будівництвом житловий будинок (літ. Б-1).

Відповідно до ч.1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У свою чергу, відповідно до ч.1, 6, 7 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, незавершений будівництвом житловий будинок (літ. Б-1) за адресою АДРЕСА_1 являється самочинно збудованим нерухомим майном.

За змістом частини першої статті 376 Цивільного кодексу України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України.

Наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 Цивільного кодексу України).

У розумінні частини першої статті 376 Цивільного кодексу України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акту приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акту приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05 вересня 2003 року № 146.

При цьому за змістом частини першої статті 376 Цивільного кодексу України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 Цивільного кодексу України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, від 06 березня 2019 року у справі № 61-44133св18, від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц.

Відтак, суд дійшов переконливого висновку, що позовна вимога про поділ незавершеного будівництвом житлового будинку (літ. Б-1) за адресою АДРЕСА_1 до задоволення не підлягає.

Аналогічно суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо виділення у користування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , оскільки конфігурація вказаної земельної ділянки міститься лише у технічному паспорті на будинковолодіння - схема розташування будівель та споруд, що не є технічною документацією на земельну ділянку.

Будь-якого правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку сторонами не надано.

При цьому, вирішуючи у такому випадку питання про виділення земельної ділянки у користування, суд фактично перебиратиме на себе повноваження органу місцевого самоврядування, що є неприпустимим.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та витрат по оплаті експертизи, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

відповідно до ч.6 ст.139 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано лише попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а саме: витрати на професійну правничу допомогу - 17500 грн, витрати на проведення судової будівельної та земельної експертизи - 10000 грн.

Разом з тим, доказів понесення таких витрат, а саме: детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, договорів, рахунків та інших доказів, позивачем не надано.

Відтак, у суду відсутні підстави стягувати з відповідача вказані витрати.

На підтвердження витрат на проведення судової будівельно- земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи суду стороною позивача надано чек №04 від 26.01.2021 року про сплату позивачем ОСОБА_3 послуг експерта в сумі 12000 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову: по будинковолодінню в частині, по меблях і побутовій техніці повністю та відмовлено в частині земельної ділянки, то суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті послуг експерта пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 6000,00 грн (12000:3)х1,5).

Щодо витрат по сплаті судового збору, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією установи банку №177310068 від 05.11.2019.

Враховуючи часткове задоволення позову: по будинковолодінню в частині, по меблях і побутовій техніці повністю та відмовлено в частині земельної ділянки, то суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 384,19 грн (768,4:3)х1,5).

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальній сумі 6384,19 грн., що складються з судового збору в сумі 384,19 грн. та 6000,00 витрат на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в натурі частину житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату 1-4 площею 16,6 кв.м, а також господарські будівлі і споруди ганок (б), 1/2 огорожі №1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане майно.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 у власність меблевий гарнітур (стінку), меблевий гарнітур (вітальню), холодильник, телевізор, кухонний гарнітур (м`який куточок), кухонний гарнітур (стінку), стіл кухонний, електроплиту кухонну (варочну поверхню), стільці (2 шт.), електром`ясорубку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6384 /шість тисяч триста вісімдесят чотири/ гривні 19 копійок судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 24.01.2019, код органу, що видав 5621), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 (житель АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено

06 грудня 2021 року.

СуддяЛ. А. Грипіч