Номер провадження: 22-ц/813/5906/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/14373/18

Номер провадження: 22-ц/813/5906/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інтереси якої представляє законний представник - ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування та розподілу спадкового майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Бондаря В. Я. о 15 годині 41 хвилині 17 листопада 2020 року, повний тест рішення складений 25 листопада 2020 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визначити частку ОСОБА_4 в спільній власності подружжя в розмірі Ѕ частини автомобіля Тойота Марк 2, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ј частину кожного з автомобілів; 3) стягнути з відповідачки на її користь вартість ј частини всього спадкового майна у розмірі 87 500 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини автомобіля Тойота Марк 2, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований на ім`я померлого ОСОБА_4 , та Ѕ частини автомобіля Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я дружини померлого - ОСОБА_2 .. Обидва автомобіля придбані в період шлюбу.

Спадкоємцями першої черги за законом є батьки померлого: - мати позивачка ОСОБА_1 , батько ОСОБА_5 , а також його дружина відповідачка ОСОБА_2 та його неповнолітня донька ОСОБА_6 .

Позивачка, у встановленому порядку 03.04.2018 року звернулась до сьомої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, разом із батьком померлого, який звернувся із заявою про відмову від спадщини на користь позивачки, після смерті сина.

Однак, державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані автомобілі, які, як зазначає позивачка, утримуються відповідачкою, чим порушуються права позивачки на отримання спадщини після смерті сина.

Вартість автомобілів позивачка визначає у розмірі - 150 000,00 грн. вартість автомобіля Тойота Марк 2, та 200 000,00 грн. вартість автомобіля Hyundai Getz (Т.1, а. с. 2 - 6).

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги і остаточно просить розподілити спадкове майно після смерті ОСОБА_4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнувши з відповідачки вартість ј частини всього спадкового майна у розмірі 74 484,00 грн. (Т. 1, а. с. 23 - 27).

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зміну предмету позову, в якій просить суд: 1) визнати сумісною власністю подружжя автомобіль Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; 2) розподілити спадкове майно після смерті ОСОБА_4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнувши з ОСОБА_2 на свою користь вартість ј частини всього спадкового майна у розмірі 74 484,00 грн. (Т. 1, а. с. 88 - 90).

2.2 Позиція відповідачки в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву адвокат Чумаченко Святослав Олександрович, діючий від імені ОСОБА_2 , просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Адвокат Чумаченко Святослав Олександрович зазначає, що позивачка не надає належних доказів на підтвердження тих обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги. Крім того, державним нотаріусом відмовлено позивачці лише у відношенні відповідної частки автомобіля Hyundai Getz з тих підстав, що не передбачено можливості видачі свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя, у випадку коли документ, який підтверджує право власності, виданий на ім`я подружжя, який є живим (Т. 1, а. с. 47 - 49).

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року вищевказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інтереси якої представляє законний представник - ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування та розподілу спадкового майна задоволено частково.

Визнано сумісною власністю подружжя автомобіль Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Розподілено спадкове майно після смерті ОСОБА_4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ј частини всього спадкового майна у розмірі - 37 307 гривень 50 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до висновку експерта № 6834 судової авто-товарознавчої експертизи по визначенню ј частки ринкової вартості транспортних засобів, автомобіля Hyundai Getz, реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіля Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , середня ринкова вартість ј частини автомобіля Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 37 307,50 грн..

ОСОБА_1 має право на отримання в спадщину після смерті сина саме ј частину вказаного автомобіля, яким володіє і користується ОСОБА_2 , має право на одержання від ОСОБА_2 грошової компенсації вартості своєї частки в розмірі 37 307,50 грн..

Щодо вимог про стягнення відповідної матеріальної компенсації з ОСОБА_2 ј частини вартості автомобіля Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , суду не надано належних доказів того, що ОСОБА_2 володіє і користується цим спільним майном.

За таких обставин, суд вважав, що підстави для стягнення з ОСОБА_2 суми компенсації вартості ј частки автомобіля Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 відсутні. Тому, відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині (Т. 2, а. с. 40 - 43).

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі - 14 460 гривень 60 копійок (Т. 2, а. с. 69 - 70).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про розподіл спадкового майна після смерті ОСОБА_4 у вигляді автомобіля марки Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнення суми компенсації вартості ј частки цього автомобіля у розмірі 39 492 гривні. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) суд першої інстанції відмовляючи позивачці у вказаній частині позовних вимог помилково посилався на відсутність належних доказів того, що відповідачка володіє і користується автомобілем марки Toyota Mark II; 2) в наданій копії спадкової справи містяться докази того, що на ім`я померлого зареєстрований автомобіль марки Toyota Mark II реєстраційний номер НОМЕР_2 , а отже Ѕ частка цього автомобілю є спадковим майном; 3) суперечить матеріалами справи посилання суду на те, що у своїх поясненнях сторони зазначили, що встановити місцезнаходження автомобіля неможливо (Т. 2, а. с. 73 - 76).

2.6 Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 . Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

2.7 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що державним нотаріусом відмовлено позивачці лише у відношенні відповідної частки автомобіля Hyundai Getz з тих підстав, що не передбачено можливості видачі свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя, у випадку коли документ, який підтверджує право власності, виданий на ім`я подружжя який є живим (Т. 2, а. с. 84 - 86).

2.8 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не скористались правом надання відзиву на апеляційні скарги. Відзиви на апеляційні скарги не надійшли.

2.9 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року (Т. 2, а. с. 79).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.01.2021 року апеляційну скаргу призначено до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 80).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року залишено без руху (Т. 2, а. с. 99).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки (Т. 2, а. с. 112 - 114).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року (Т. 2, а. с. 117).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.03.2021 року апеляційну скаргу призначено до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 118).

У судовому засіданні адвокат Зуєва Ірина Іванівна, діюча від імені ОСОБА_1 , апеляційну скаргу останньої підтримала та просила її задовольнити. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити без задоволення.

У судовому засіданні адвокат Ніц Анатоліц Сергійович, діючий від імені ОСОБА_2 , підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу останньої. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив залишити без задоволення.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками є - ОСОБА_5 та позивачка - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 , виданим 04.10.1978 року Ленінським відділом ЗАГСу м. Одеси.

05.11.2004 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружився з відповідачкою - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_7 , виданим 05.11.2004 року Міським відділом РАЦСу ОМУЮ.

У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась дитина - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_8 , виданим 18.07.2006 року Першим відділом РАЦСу Приморського РУЮ м. Одеси.

01.10.2015 року на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано автомобіль Toyota Mark II, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_9 , видане центром ДАІ 5101.

Станом на 26.11.2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою територіального сервісного центру № 5141 від 25.05.2018 року № 31/15/5141-1075.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_11 , виданим Одеським міським відділом ДРАЦСу ГТУЮ в Одеській області 27.11.2017 року.

Державним нотаріусом сьомої Одеської державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М. відкрита спадкова справа № 239/2018 до майна ОСОБА_4 на підставі заяви від 03.04.2018 року про прийняття спадщини ОСОБА_1 та заяви від 03.04.2018 року ОСОБА_5 про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 .

Матеріали вказаної спадкової справи містять заяву від 14.04.2018 року ОСОБА_2 про прийняття спадщини та заяву від 14.04.2018 року ОСОБА_2 , в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Ворсуляк А.М. Сьомої одеської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку автомобіля Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , з тих підстав, що законодавством України не передбачено можливості видачі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, у тому випадку, якщо документ, який підтверджує право власності, виданий на того з подружжя який є живим.

Відповідно до висновку експерта № 6834 судової авто-товарознавчої експертизи по визначенню ј частки ринкової вартості транспортних засобів, автомобіля Hyundai Getz, реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіля Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , середня ринкова вартість ј частини автомобіля Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 37 307,50 грн. та середня ринкова вартість ј частини автомобіля Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 39 492 грн..

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи зі змісту доводів та вимог апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції оскаржено у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для розподілу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме - автомобіля марки Toyota Mark II.

3.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційних скаргах

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_7 , виданим 05.11.2004 року Міським відділом РАЦСу ОМУЮ, 05.11.2004 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрував шлюб відповідачкою - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що на ім`я померлого зареєстрований автомобіль марки Toyota Mark II реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто на день смерті та на день звернення спадкоємців до нотаріальної контори вказаний автомобіль входив до складу спадкового майна.

26.11.2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою територіального сервісного центру № 5141 від 25.05.2018 року № 31/15/5141-1075.

10.10.2018 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса відповідно до ст.ст. 60-63 Сімейного кодексу України із заявою про видачу свідоцтва про право власності на Ѕ частину автомобіля марки Toyota Mark II реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Державний нотаріус сьомої одеської державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М. Листом від 10.10.2018 року повідомила всіх спадкоємців ОСОБА_4 , про вказаній дії ОСОБА_2 та зазначила, що згідно п. 1.2 Глави 11 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, у повідомленні, що надсилається спадкоємцям померлого, які прийняли спадщину, зазначається склад спільного майна подружжя, на частку якого другий із подружжя, що є живим, просить видати свідоцтво про право власності, а також роз`яснюється право звернення до суду у випадку оспорювання спадкоємцями майнових вимог того з подружжя, що залишився живим.

Відповідно до п. 1.4 Глави 11 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, на підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що автомобіль Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , є об`єктом спільної сумісної власності її подружжя (по Ѕ частині автомобіля у кожного з подружжя). Відтак, до складу спадщини ОСОБА_4 належить віднести Ѕ частину цього автомобіля.

У статті 60 СК закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК У.

Відповідно до статей 69, 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто, спадкове майно складалось із Ѕ частини автомобіля марки Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Ѕ частини автомобіля марки Hyundai Getz, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що державним нотаріусом відмовлено позивачці у відношенні відповідної частки автомобіля Hyundai Getz з тих підстав, що не передбачено можливості видачі свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя, у випадку коли документ, який підтверджує право власності виданий на ім`я подружжя який є живим.

У зв`язку з чим, позивачка звернулася до суду із вимогою про визначення сумісною власністю подружжя автомобіля Hyundai Getz, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Зі змісту позовної заяви та заяви про зміну предмету позову вбачається, що позивачка просить розподілити все спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , стягнувши з ОСОБА_2 на свою користь вартість ј частини всього спадкового майна.

Суд першої інстанції вірно виходив з положень статті 358 ЦК України, а саме, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.1, 2 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Помилковим є висновки суду першої інстанції, що у зв`язку з відсутністю доказів володіння і користування автомобілем марки Toyota Mark II, ОСОБА_2 , відсутні підстави на одержання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошової компенсації вартості частки цього автомобілю.

При цьому, згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. У разі виникнення спору між спадкоємцями щодо виділу їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку (частина перша статті 1279 ЦК) суд повинен враховувати використання цього майна одним із спадкоємців, тривалість такого користування, призначення цих предметів, інші обставини, які мають істотне значення.

Верховний Суд України в постанові від 12.04.2017 року у справі №6-2962цс16, зазначив, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони дають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності в установленому законом порядку.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.1, 2 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Аналізуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що звернення до суду позивачки із вимогами про компенсацію її частики спадкового майна є обґрунтованими.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідач забрала автомобіль Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та утримує його у себе та вказала, що висновком Приморського ВП в м. Одесі встановлено, що вказаний автомобіль перебуває в Одеській області, Овідіопольського району, с. Великий Дальник.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 не зазначає місце розташування спірного автомобілю. Разом з тим, не зазначає що встановити місцезнаходження автомобіля неможливо.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції помилково посилався на пояснення сторін, згідно яких встановити місцезнаходження автомобіля неможливо заслуговують на увагу, оскільки висновки суду першої інстанції в цій частині є припущеннями.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції розподіливши спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ј лише одно автомобіляHyundai Getz, реєстраційний номер НОМЕР_4 , не звернув увагу на те, що до складу спадкової маси входить ще один автомобільToyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експерта № 6834 судової авто-товарознавчої експертизи по визначенню ј частки ринкової вартості транспортних засобів, автомобіля Hyundai Getz, реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіля Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , середня ринкова вартість ј частини автомобіля Toyota Mark II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 39 492 грн, яка підлягає стягненню.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними, а тому її треба залишити без задоволення. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пункту 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного розгляду справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині розподілу спадкового майна, а саме - автомобіля марки Toyota Mark II після смерті ОСОБА_4 , з ухваленням в цій частині нового судового рішення про розподіл спадкового майна після смерті ОСОБА_4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ј частини спадкового майна у розмірі 39 492 гривні.

3.6 Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 сплатила судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 1 312,50 гривень.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, то підлягає стягненню з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 312 гривень 50 копійок.

3.7 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2020 року в частині розподілу спадкового майна, а саме - автомобіля марки Toyota Mark II після смерті ОСОБА_4 - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Розподілити спадкове майно після смерті ОСОБА_4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнувши з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_1 ) вартість ј частини спадкового майна у розмірі 39 492 (тридцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні.

В решті рішення - залишити без змін.

Здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 312 (одна тисяча триста дванадцять) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 07 вересня 2021 року

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе