Єдиний унікальний номер 235/2710/21
Номер провадження 22-ц/804/2811/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Мірути О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

представника позивача адвоката Дибова О.В.,

представника відповідача Таболіна О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 235/2710/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, зо-бов`язання укласти строковий контракт з апеляційною скаргою ОСОБА_1 -ча на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2021 року (суддя першої інстанції Грідяєва М.В.),-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Нікітін Д.О., звернувся до суду з позовом до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання незаконним звіль-нення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, зобов`язання укласти строковий контракт.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 квітня 2021 року наказом від 09 квітня 2021 року № 110/165-21к Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації пози-вача було звільнено з посади директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої шко-ли інтернату № 39 Донецької обласної ради з підстав закінчення строку дії контракту за п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Вважає зазначений наказ незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм законодавства, та таким, що підлягає скасуванню. Оскільки у відповідача підстав для його звільнення не було, він підлягає поновленню на роботі.

Посилається на те, що з 01 серпня 1981 року наказом виконавчого комітету Донецької об-ласної ради народних депутатів від 24 липня 1981 року № 564-к його було призначено на по-саду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 39 Доне-цької обласної ради. Починаючи з 1981 року до прийняття наказу про звільнення він безпере-рвно працював на зазначеній посаді. На початку двохтисячних років його було переведено на контрактну форму строкових трудових договорів, які переукладались час від часу чи продов-жувались додатковими угодами з виданням відповідних наказів Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації.

06 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений черговий контракт, який після закінчення терміну його дії продовжувався додатковими угодами, та виданням від-повідних наказів.

29 листопада 2018 року відповідач видав наказ № 236/165-18к, яким строк дії вищевказа-ного контракту був продовжений на 1 рік до 05 грудня 2019 року, про що була укладена від-повідна додаткова угода від 29 листопада 2018 року до зазначеного контракту.

Наказом відповідача від 03 жовтня 2019 року № 239/165-19к був оголошений конкурс на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 39 До-нецької обласної Ради.

12 листопада 2019 року протоколом № 4 засідання конкурсної комісії відповідача з прове-дення конкурсу на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 39 Донецької обласної ради позивача було визнано переможцем конкурсу на за-значену посаду та після закінчення строку дії додаткової угоди від 29 листопада 2018 року до контракту від 06 грудня 2010 року вирішено призначити на посаду директора і укласти з ним трудовий договір відповідно до чинного законодавства. Всупереч прийнятому рішенню, з невідомих підстав відповідач видав наказ від 04 грудня 2019 року № 355/165-19к, яким звіль-нив ОСОБА_1 з 05 грудня 2019 року з посади директора Новожеланівської спеціальної за-гальноосвітньої школи інтернату № 39 Донецької обласної ради у зв`язку із закінченням стро-ку дії контракту за п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

Не погодившись з наказом, позивач звертався до суду з позовом про поновлення на робо-ті. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року по цивільній справі № 235/9059/19 його позовні вимоги були задоволені: визнано неза-конним звільнення, скасовано наказ Департаменту освіти і науки Донецької обласної держав-ної адміністрації від 04 грудня 2019 року № 355/165-19к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » та поновлено на посаді директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної ради з 05 грудня 2019 року.

На вимогу відповідача для поновлення на роботі на підставі рішення суду до набрання вказаним рішенням законної сили позивач був вимушений підписати з відповідачем контракт від 16 квітня 2020 року, за яким він призначається на посаду директора Новожеланівської спе-ціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної ради строком на 1 рік з 16 квітня 2020 року по 15 квітня 2021 року. Укладання між ними зазначеного контракту стро-ком на 1 рік було обумовлено не набранням рішенням суду про поновлення його на роботі законної сили, та обґрунтовано відповідачем тим, що відповідно до абз. 2 п.п.1 п.3 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню осві-ту» засновники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти або уповноваже-ні ними органи зобов`язані до 1 липня 2020 року припинити безстрокові трудові договори з керівниками таких закладів та одночасно укласти з ними (за їх згодою) трудові договори стро-ком на шість років (з керівниками, які отримують пенсію за віком, - на один рік) без прове-дення конкурсу. Після підписання (укладення) вказаного контракту від 16 квітня 2020 року відповідач оскаржив рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року, яке постановою Донецького апеляційного суду від 24 вересня 2020 року залишено без змін. Після набрання рішенням Красноармійського міськрайонного суду Доне-цької області від 25 березня 2020 року законної сили положення контракту від 16 квітня 2020 року, ініційоване відповідачем щодо строку його дії, на який позивача призначалось на поса-ду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донець-кої обласної ради, залишилося незмінним.

Не погоджуючись з положеннями контракту від 16 квітня 2020 року, яким його було при-значено на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної ради строком лише на 1 рік з 16 квітня 2020 року по 15 квітня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання контракту від 16 квітня 2020 року таким, що укладений на 6 років, оскільки вважав, що призначення його на вказану посаду директора строком на 1 рік є незаконним, так як такий строк не узгоджується із вимогами Закону України «Про загальну середню освіту», який діяв на момент його незаконного звільнення, тобто станом на 05 грудня 2019 року, а також не відповідає нормам чинного Закону України «Про загальну середню освіту». Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2021 року в позові відмовлено. Він оскаржив рішення суду до апеляційної інстанції.

До свого незаконного звільнення він обіймав посаду директора Новожеланівської спеціа-льної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної ради на підставі укладено-го між ним та відповідачем контракту від 06 грудня 2010 року, який продовжувався після за-кінчення терміну його дії додатковими угодами та виданням відповідних наказів.

Оскільки на момент незаконного звільнення з посади директора Новожеланівської спеціа-льної загальноосвітньої школи інтернату № 39 Донецької обласної ради позивач обіймав цю посаду на підставі контракту від 06 грудня 2010 року, положення абз. 2 п.п.1 п. 3 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про повну загальну середню освіту» не мали бути застосовані як підстава щодо укладення між ним та відповідачем контракту строком на 1 рік, так як таке положення закону передбачає обов`язок засновника державних і комунальних за-кладів загальної середньої освіти або уповноважених ним органів припинити до 01 липня 2020 року саме безстрокові трудові договори з керівниками таких закладів та одночасно укласти з ними (за їх згодою) трудові договори і саме без проведення конкурсу. Відповідно до частин 1, 11,12 ст.39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти обирається на посаду за результатами конкурсу. Посадова особа засновника (голова відповідної ради чи керівник державного органу) або керівник уповноваженого ним органу (структурного підрозділу з питань освіти) призначає переможця конкурсу на посаду та укладає з ним строковий трудовий договір. Трудовий договір укладається на шість років на підставі рішення конкурсної комісії. З особою, яка призначається на посаду керівника закладу загальної середньої освіти вперше, укладається трудовий договір строком на два роки. Закон України «Про повну загальну середню освіту» набрав чинності 18 березня 2020 року, після звільнення та після прийняття конкурсною комісією рішення, яким його визнано переможцем конкурсу.

У зв`язку з тим, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року звільнення ОСОБА_1 з посади директора Новожеланівської сере-дньої загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної ради визнано незаконним, наказ департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року № 355/165-19к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » скасовано, а його поновлено на посаді саме з 05 грудня 2019 року, при укладенні між ними контракту за результатами проведеного відповідачем 12 листопада 2019 року конкурсу на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної Ради мав бути застосований Закон України «Про загальну середню освіту», який діяв на день закінчення строку дії контракту від 06 грудня 2010 року. Вважав, що виходячи з положень ЗУ «Про загальну середню освіту» (абз.2 ч.2 ст.26), який діяв на день незаконного звільнення його з посади, та положень Закону України «Про повну загальну середню освіту», який на день поновлення його на посаді набрав чинності, законодавцем було однаково імперативно унормовано обидва закони щодо умов призначення осіб на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, відповідно до яких із переможцем конкурсного відбору (який не вперше призначається на таку посаду) укладається строковий трудовий договір (контракт) строком на шість років.

Позивачем 06 грудня 2019 року електронною поштою на адресу відповідача подавалась заява про укладання з ним контракту строком на 6 років як з переможцем конкурсу, відповіді на яку не надано. В день звільнення позивач з відома та згоди відповідача перебував у черго-вій щорічній відпустці терміном до 05 грудня 2019 року, знаходився на санаторному лікуванні у м. Одеса, по закінченню відпустки 06 грудня 2019 року звернувся із заявою про укладення з ним контракту на наступні 6 років, як з переможцем конкурсу. Вважає, що відповідачем не виконане рішення Красноармійського міськрайонного суду про поновлення його на роботі, оскільки відповідач поновив позивача на роботі лише 10 квітня 2020 року та без укладення контракту, наявність якого під час виконання обов`язків директора загальноосвітньої серед-ньої школи була і залишається обов`язковою. До 2019 року всі продовження строків дії конт-ракту з ним від 06 грудня 2010 року здійснювались шляхом видання наказу про продовження дії контракту та укладання додаткової угоди. Відповідач штучно створив умови укладання з ним контракту на 1 рік, як із особою, що має безстрокові трудові відносини та застосувавши до відносин норму ЗУ «Про повну загальну середню освіту», відновивши спочатку його на посаді безстроково, а через декілька днів після відновлення на посаді уклавши контракт на 1 рік.

Зі свого боку позивач був вимушений укласти запропонований відповідачем контракт із строком дії 1 рік, оскільки у разі незгоди з укладанням запропонованого відповідачем контра-кту, позивача можна було звільнити як особу, яка не погоджується працювати на умовах строкового трудового договору, що передбачено ч. 3 перехідних положень Закону України «Про повну загальну середню освіту».

Позивач звертав увагу на те, що пунктом 6.2. контракту від 06 грудня 2010 року передба-чено: "не пізніше як за два місяці до закінчення строку дії контракту сторони визначаються у такому: контракт припиняється, контракт продовжується або укладається на новий термін. У разі неможливості попередження директора про рішення сторін в зазначений термін через хворобу, відпустку чи з інших об`єктивних причин, цей строк продовжується на означений термін". Попереджень про припинення, продовження контракту, або укладання нового конт-ракту на адресу позивача не надходило. Вважає, що не виконавши зазначені вимоги контрак-ту, відповідач продовжив дію контракту на наступні 4 роки до 04 грудня 2023 року.

Наказ про звільнення від 09 квітня 2021 року № 110/165-21к не містить посилання на но-мер, дату контракту, тому не можливо встановити про який саме контракт йде мова. Вважає, що він, як переможець конкурсу має право працювати на посаді директора до 05 грудня 2025 року.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації № 110/165-21к від 09 квітня 2021 року про його звільнення з посади директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 39 До-нецької обласної ради на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії контракту; визнати незаконним його звільнення з посади директора Новожеланівської спе-ціальної загальноосвітньої школи інтернату № 39 Донецької обласної ради з 15 квітня 2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії контракту; поновити його на посаді директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 39 Донецької обласної ради з 15 квітня 2021 року; стягнути з Департаменту осві-ти і науки Донецької обласної державної адміністрації на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 квітня 2021 року до дня винесення рішення суду; зо-бов`язати Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації укласти з ним строковий контракт на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 39 Донецької обласної ради строком дії до 05 грудня 2025 року.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2021 року від-мовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаю-чись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріаль-ного права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач наголошує, що судом першої інстан-ції були проігноровані неодноразові посилання позивача та його представника на те, що за умовами п. 6.2 контракту від 06 грудня 2010 року трудові відносини між позивачем та відпо-відачем тривають до 05 грудня 2023 року. Відповідачем не видавалися накази про припинення трудових відносин із позивачем з підстав закінчення контракту від 06 грудня 2010 року. Між тим, судом вказані умови контракту не досліджено, в рішенні суду відсутні мотиви, з яких судом не прийняті аргументи позивача, не надано оцінки щодо відсутності наказу про звільнення у зв`язку із закінченням дії контракту від 06 грудня 2010 року та відсутності у трудовій книжці ОСОБА_1 відповідного запису про припинення трудових відносин між ним та відповідачем за контрактом від 06 грудня 2010 року. Наголошує, що за умовами укладеного контракту від 06 грудня 2010 року не передбачено також підстав припинення дії контракту у зв`язку із укладенням нового контракту та вважає, що його дія продовжилася навіть після укладання іншого контракту від 16 квітня 2020 року, що діяв 1 рік до 15 квітня 2021 року. Зазначив, що вказане свідчить про однобічний розгляд справи судом.

Висновки суду щодо звільнення суду від дослідження та перевірки дії контракту від 06 грудня 2010 року на момент звільнення позивача 15 квітня 2021 року, з посиланням на те, що питання дії вказаного контракту досліджувалося рішенням Красноармійського міськрайон-ного суду Донецької області від 25 березня 2020 року у справі № 235/9059/19 є, на думку скаржника, хибними, оскільки строк дії контракту від 06 грудня 2010 року перевірялося на момент його попереднього незаконного звільнення 05 грудня 2019 року.

Крім того, посилається на те, що висновок суду про невідповідність обставинам справи вимог позивача про зобов`язання відповідача укласти контракт із позивачем строком на шість років є необґрунтованим, не ґрунтується на законі та матеріалах судової справи. Судом не зазначено чому саме така вимога не підлягає задоволенню та яким саме обставинам справи не відповідає ця вимога.

Судом також не були взяті до уваги і не спростовані відповідачем доводи позивача про те, що після укладання контракту від 16 квітня 2020 року строком на 1 рік, позивач не складав власноруч написаної заяви про укладання із ним такого контракту строком на 1 рік, що є обов`язковим під час укладання контрактів та оформлення трудових відносин із керівниками учбових установ.

Відповідачем Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації на апеляційну скаргу позивача надано письмовий відзив, в якому наголошується на тому, що рішення суду є законним та таким, що прийнято з додержанням вимог процесуального та ма-теріального права, є обґрунтованим, обставини, які мають значення для справи, встановлені правильно та повно, надана правильна оцінка доказів.

Зазначено, що одночасне перебування особи на посаді директора одного і того ж закладу загальної середньої освіти на підставі двох контрактів з різним строком дії чинним трудовим законодавством та законодавством про освіту не передбачено. Тому позивач помилково вва-жає, що контракт від 06 грудня 2010 року, строк дії якого закінчився 05 грудня 2019 року, має дію до 05 грудня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного за-хисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за на-явними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішен-ня суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Дибов О.В. підт-римав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким по-зовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації Таболін О.С. проти апеляційної скарги за-перечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказа-ми, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апе-ляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задово-ленню.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ відповідача від 09 квітня 2021 року № 110/165-21к про звільнення позива-ча з посади 15 квітня 2021 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України відповідає вимогам закону, так як звільнення проведено з підстав перед-бачених законодавством, строк дії контракту укладеного між позивачем та відповідачем від 16 квітня 2020 року становив 1 рік. Посилання позивача на неправомірність укладення контракту на один рік та право позивача на укладення вказаного контракту на шість років необґрунтовані, оскільки вказане питання було предметом розгляду у іншій справі, рішення у якій набрало законної сили і якими встановлено законні підстави укладання контракту на один рік. Крім того, у зв`язку з відсутністю підстав для визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, позовні вимоги позивача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку також не підлягають задо-воленню, як похідні від вимог про визнання незаконним звільнення.

Також суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо зобов`язання відповідача укласти з ним контракт строком дії до 05 грудня 2025 року.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд погоджується з такими висновками суду.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що нака-зом виконавчого комітету Донецької обласної ради народних депутатів (відділ народної осві-ти) від 24 липня 1981 року ОСОБА_1 з 1 серпня 1981 року призначено на посаду директора Новожеланівської школи-інтернату Красноармійського району з 01 серпня 1981 року (а.с. 11)

06 грудня 2010 року між Управлінням освіти і науки Донецької обласної державної адмі-ністрації та ОСОБА_1 укладено контракт, за яким останній призначений на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату для розумово-відсталих дітей Красноармійського району на строк з 06 грудня 2010 року по 05 грудня 2014 року (а.с. 12-15).

Додатковою угодою від 29 листопада 2018 року до контракту від 06 грудня 2010 року по-годжено продовжити термін контракту, укладеного між департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 , директором Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39, до 05 грудня 2019 року (а.с. 17).

Відповідно протоколу засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на посаду ди-ректора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 від 12 листо-пада 2019 року № 4 за результатами проведення конкурсу переможцем конкурсу на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 визнано ОСОБА_1 ; вирішено після закінчення терміну дії додаткової угоди від 29 листопада 2018 року призначити ОСОБА_1 на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноос-вітньої школи-інтернату № 39 в установленому законом порядку та укласти з ним трудовий договір (а.с. 23).

Наказом Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 з 05 грудня 2019 року згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії контракту від 06 жовтня 2010 року (а.с. 10).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 24 вересня 2020 ро-ку, визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 05 грудня 2019 року з посади директора Но-вожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 за п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України (у зв`язку із закінченням строку дії контракту), скасовано наказ Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Новожеланівської спеціа-льної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 з 05 грудня 2019 року, на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 грудня 2019 року по 25 березня 2020 року в сумі 111 277,68 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущено до негайного виконання (а.с. 24-29,30-41).

Наказом Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 10 квітня 2020 року ОСОБА_1 поновлено на посаді директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 з 05 грудня 2019 року, доручено бухгалтерії закладу сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 грудня 2019 року по 25 березня 2020 року, а також здійснювати виплати з 26 березня 2020 року згідно з чинним зако-нодавством у межах фонду оплати праці. Наказано відділу управління персоналом департаме-нту освіти і науки облдержадміністрації здійснити заходи щодо ознайомлення з даним нака-зом ОСОБА_1 та колективу закладу, а також укладання зі ОСОБА_1 контракту (а.с. 125).

16 квітня 2020 року, між Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної ад-міністрації та ОСОБА_1 укладено контракт, на умовах якого подовжені трудові відносини із ОСОБА_1 на посаді директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 строком на 1 рік з 16 квітня 2020 року по 15 квітня 2021 року (а.с. 171 - 174), про що мається відповідний запис у трудовій книжці позивача (а.с. 141).

Наказом Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 09 квітня 2021 року №110/165-21к ОСОБА_1 звільнено з посади директора Новожеланівської спеціальної школи № 39 Донецької обласної ради 15 квітня 2021 року у зв`язку з закінченням строку дії контракту (а.с. 124).

Відмовляючи у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ відповідача від 09 квітня 2021 року № 110/165-21к про звільнення позива-ча з посади 15 квітня 2021 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України відповідає вимогам закону, так як звільнення проведено з підстав перед-бачених законодавством.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність судового рішення в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, за наявними у справі доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Установлено, що 16 квітня 2020 року між Департаментом освіти і науки Донецької облас-ної державної адміністрації та ОСОБА_1 був укладений контракт, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної ради строком на 1 рік з 16 квітня 2020 року по 15 квітня 2021 року.

Таким чином, у справі, що переглядається, при укладенні строкового трудового договору сторонами було узгоджено термін його дії, а саме з 16 квітня 2020 року до 15 квітня 2021 року.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 09 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Донецької об-ласної державної адміністрації про визнання контракту, укладеного між ним та Департамен-том освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації таким, що укладений строком на 6 років з 16 квітня 2020 року по 15 квітня 2026 року. При цьому судові рішення мотивовані тим, що з урахуванням положення п. 3 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню освіту», контракт між Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 від 16 квітня 2020 року на строк з 16 квітня 2020 року по 15 квітня 2021 року правомірно укладений строком на один рік і підстав вважати його таким, що укладений строком на шість років з 16 квітня 2020 року по 15 квітня 2026 року немає (а.с. 143-150).

Постановою Верховного Суду № 235/8550/20 (провадження № 61-11358св21) від 13 вере-сня 2021 року рішення Красноармійського міськрайонного суду від 30 березня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 червня 2021 року залишено без змін (а.с.159 - 164).

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 звільнено наказом відповідача від 09 квітня 2021 року № 110/165-21 з посади директора Новожеланівської спеціальної школи № 39 Донецької обла-сної ради з 15 квітня 2021 року у зв`язку з закінченням строку дії контракту згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільно-го права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом сво-го особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можли-вість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання догово-ру, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У пункті 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокре-ма, закінчення строку (пункти 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року в справі № 591/5815/18 (прова-дження № 61-5154св20) зроблено висновок, що «підстави припинення трудового договору встановлено ст. 36 КЗпП України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункт 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відно-сини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам ст. 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв`язку із закінченням строку. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України».

Підписання позивачем 16 квітня 2020 року контракту з Департаментом освіти і науки До-нецької обласної державної адміністрації згідно якого його призначено на посаду директора Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 39 Донецької обласної ради строком на 1 рік вказує на добровільне волевиявлення позивача працювати на умовах і у період, що визначені у контракті.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача проведено з підстав передбачених законодавством і вимоги позивача про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не під-лягають задоволенню.

Крім того, суд дійшов вірного висновку, про необґрунтованість вимог позивача зо-бов`язати відповідача укласти з ним контракт строком дії до 05 грудня 2025 року, пославшись на те, що укладення трудового договору (контракту) є угодою між працівником та власником підприємства, установи, організації (ст. 21 КЗпП України), яка досягається за домовленістю роботодавця та працівника. Тому зобов`язання укласти контракт строком на шість років на підставі дії попереднього контракту від 06 грудня 2010 року, додаткових угод до нього та результатів проведеного конкурсу не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам законодавства.

Доводи позивача про те, що в результаті його поновлення на посаді після звільнення 05 грудня 2020 року не припинилася дія контракту від 06 грудня 2010 року і трудові відносини між ним та відповідачем не припинилися зводяться до власного помилкового тлумачення по-зивачем норм трудового законодавства у зв`язку з незгодою з судовим рішенням.

Щодо доводу позивача про те, що на момент підписання контракту від 16 квітня 2020 ро-ку заява про його укладення позивачем не писалася, апеляційний суд відзначає, що працівнику не обов`язково подавати заяву з проханням продовжити чи переукласти контракт, оскільки підставою для видання наказу про укладення з працівником трудового договору є сам контракт, укладений на новий строк.

На думку колегії суддів судове рішення, що переглядається в апеляційному порядку, є до-статньо мотивованим, оскільки суд першої інстанції розглянув дану справу, дотримавшись принципу диспозитивності цивільного судочинства, та вирішив спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої ін-станції.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судо-вого рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача пі-длягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно роз-міру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду без змін, витрати по сплаті судового збору за подання апеля-ційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2021 року зали-шити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційно-му порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.Д. Канурна

О.А.Мірута