ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

2 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 642/3979/20

провадження № 22-ц/818/1723/21

Харківський апеляційний суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід суддів Маміної Оксани Вікторівни, Пилипчук Наталії Петрівни від розгляду апеляційних скарг Сергієнко Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової Маргарити Євгеніївни; Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСИЛОГОС» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСИЛОГОС», третя особа: Державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова Маргарита Євгенівна про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочину, припинення права власності, -

установив:

Восьмого лютого 2021 року до Харківського апеляційного суду надійшла цивільна справа № 642/3979/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСИЛОГОС», третя особа: Державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова Маргарита Євгенівна про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочину, припинення права власності(головуючий суддя Тичкова О.Ю., судді колегії - Маміна О.В., Пилипчук Н.П.).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 липня 2021 року провадження у справі № 642/3979/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 відкрите. Ухвалою того ж суду від 4 серпня 2021 року цивільна справа № 642/3979/20 призначена до розгляду в судовому засіданні 19 листопада 2021 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 9 вересня 2021 року було відкрите провадження у справі № 642/3979/20 за апеляційною скаргою ТОВ «ПСИЛОГОС». Ухвалою того ж суду від 20 вересня 2021 року цивільна справа № 642/3979/20 призначена до розгляду в судовому засіданні 19 листопада 2021 року.

Шістнадцятого листопада 2021 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Харківського апеляційного суду з заявами про відвід суддів Пилипчук Наталії Петрівни і Маміної Оксани Вікторівни від розгляду цивільної справи № 642/3979/20 (вхідні номери 24287/21 та 24288/21 відповідно).

Заява про відвід судді Пилипчук Н.П. обґрунтована тим, що вказана суддя у складі судової колегії приймала участь у розгляді цивільної справи № 642/2179/17, учасниками якої були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Псилогос». В рамках цивільної справи № 642/2179/17 розглядалися позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя, і рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 зустрічний позов ОСОБА_2 був задоволений: йому була присуджена компенсація вартості половини внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «Псилогос». Оскільки ОСОБА_3 у якості свого внеску до статутного капіталу внесла житловий будинок АДРЕСА_1 , що був спільною сумісною власністю подружжя і не міг бути відчужений без згоди ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність дій ОСОБА_3 та, відповідно, наявність у ОСОБА_2 права на компенсацію. Постановою Харківського апеляційного суду від 23.04.2019 рішення суду першої інстанції у цивільній справі № 642/2179/17 в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 половини вартості внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» в розмірі 3 944 850 грн та в частині стягнення судового збору скасоване, в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2020 постанова Харківського апеляційного суду від 23.04.2019 була скасована, залишене в силі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2018. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходив з того, що суд допустив порушення вимог статті 382 ЦПК України.

Позовні вимоги по справі № 642/2179/17 та справі № 642/3979/20 є взаємопов`язаними (вимога щодо поділу спільного майна подружжя та вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним правочину щодо внесення майна до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», припинення права власності ТОВ «Псилогос» на житловий будинок, скасування запису про державну реєстрацію речового права на житловий будинок). Оскільки рішення у справі про поділ спільного майна подружжя в суді апеляційної інстанції приймалося за участі судді Пилипчук Н.П., це викликає сумніви щодо неупередженості судді при розгляді цивільної справи № 642/3979/20. Цивільна справа № 642/3979/20 є, фактично, похідною від справи № 642/2179/17, оскільки в ній вже досліджувався факт внесення ОСОБА_3 житлового будинку до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», правова оцінка діям ОСОБА_3 і ТОВ «Псилогос» вже надавалася.

З указаного вбачається, що суддя Пилипчук Н.П. вже давала оцінку певним обставинам справи та обізнана в ситуації, що склалася між колишнім подружжям, тому вона має наперед установлене ставлення до апеляційних скарг у справі № 642/3979/20, що може вплинути на її об`єктивність.

Заява про відвід судді Маміної О.В. від розгляду цивільної справи № 642/3979/20 обґрунтована тими ж підставами, що й заява про відвід судді Пилипчук Н.П., а саме її участю у розгляді справи № 642/2179/17.

Відповідно до частини третьої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

У зв`язку з тим, що на час надходження заяв представника ОСОБА_2 про відвід суддів колегії Маміної О.В. і Пилипчук Н.П. вказані судді перебували у відпустці, заяви ОСОБА_1 про відвід розглядаються після виходу суддів з відпустки.

Колегія суддів, обговоривши заяву ОСОБА_5 про відвід суддям Харківського апеляційного суду Тичковій О.Ю., Маміній О.В., Котелевець А.В., Яцині В.Б., вважає, що заявлений суддям Тичковій О.Ю., Маміній О.В., Котелевець А.В. відвід є необґрунтованим, а відвід судді Яцині В.Б. слід залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів уважає, що участь суддів колегії Маміна О.В. і Пилипчук Н.П. у розгляді цивільної справи № 642/2179/17 не може бути підставою для їх відводу від розгляду цивільної справи № 642/3979/20. Як убачається з наданих ОСОБА_1 доказів, предметом дослідження цивільної справи № 642/2179/17 була належність спірного майна до спільного сумісного майна подружжя та правомірність розпорядження таким майном одним із подружжя (т.3 а.с. 46-53). Предметом розгляду цивільної справи № 642/3979/20 є законність передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», що свідчить про відмінність обставин, що підлягають установленню.

З огляду на нетотожність предметів позову та обставин у цивільних справах № 642/2179/17 і № 642/3979/20, а також на вимоги ч.4 ст. 36 ЦПК України, колегія суддів уважає, що заявлені ОСОБА_1 відводи суддям Маміній О.В. і Пилипчук Н.П. є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст.40 ЦПК України).

З огляду на викладене вище, суд уважає заявлений ОСОБА_1 відвід суддям колегії Маміна О.В., Пилипчук Н.П. необґрунтованим. Тому заяви ОСОБА_1 про відвід належить передати на автоматизований розподіл з метою визначення складу суду для вирішення питання про відвід в порядку частини першої статі 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відвід ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , суддям Маміній Оксані Вікторівні, Пилипчук Наталії Петрівні визнати необґрунтованим.

Заяви про відвід передати на автоматизований розподіл з метою визначення складу суду для вирішення питання про відвід.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді - О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук