КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 365/289/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14564/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на заочне рішення Згурівського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Денисенко Н.О., по справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 20 листопада 2018 року між сторонами був укладений кредитний договір № 6300, за умовами якого Банк надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби в розмірі 49 600 грн. строком на 60 місяців, до 20 листопада 2023 року, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 56,0 % річних, процентною ставкою за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних та зі сплатою комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,99 % від суми кредиту. На підставі укладеного Договору позивач свої зобов`язання виконав повністю. Оскільки за час користування кредитом відповідач не виконував умови Договору, несвоєчасно сплачував кредитні платежі, в зв`язку з чим, станом на 17 травня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 64 927,06 грн., яка складається із залишку простроченого кредиту - 46959,79 грн., залишку прострочених відсотків - 3161,67 грн. та залишку прострочених комісій - 14805,60 грн., тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та понесені судові витрати (а.с. 1-4).

Від відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до районного суду не надходив.

Заочним рішенням Згурівського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за Кредитним договором № 6300 від 20 листопада 2018 року у розмірі 50121 (п`ятдесят тисяч сто двадцять одна) грн. 46 коп., з яких, залишок простроченого кредиту - 46959 (сорок шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 79 коп., залишок прострочених відсотків - 3161 (три тисячі сто шістдесят одна) грн. 67 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1752 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) грн. 36 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 67-71).

Не погодившись з рішенням районного суду, 19 серпня 2021 року представник АТ «Банк Кредит Дніпро» Лисенко В.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 14 805,60 грн. залишку простроченої комісії вважав незаконним і не обґрунтованим. Зазначав, що районним судом було допущено порушення норм матеріального права та не в повному обсязі досліджено матеріали справи, оскільки між сторонами було погоджено усі істотні умови договору в частині процентної ставки, пені та комісії. Врахувавши вищевказане, просив змінити оскаржуване рішення районного суду та ухвалити нове про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 64 927,06 грн., яка складається із залишку простроченого кредиту - 46959,79 грн., залишку прострочених відсотків - 3161,67 грн. та залишку прострочених комісій - 14805,60 грн. та витрат по сплаті судового збору (а.с. 74-81).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на заочне рішення Згурівського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 рокурозглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення 14 805.60 грн. прострочених комісій, суд першої інстанції виходив того, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому, районний суд зазначив, що банк нарахував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним та послався на положення ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» із висновком про недійсність положень кредитного договору.

Колегія суддів не погодилась з таким висновком районного суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 листопада 2018 року між АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6300, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 49 600 грн., строком на 60 місяців, з щомісячною комісією за обслуговування кредиту у розмірі 1,99 % від суми кредиту та проценту ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та нараховується: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних. Банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та інше (п.п.1.1, 1.2, 1.3 Договору кредиту) (а.с. 6-7).

Відповідно до пункту 2.1 кредитного Договору, платежі за погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

За пунктом 4 вищевказаного Договору, сторони визначили Графік платежів і Розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим Договором. Зокрема, колонкою 8 вищевказаного Графіку пункту 4 кредитного Договору визначено щомісячну сплату позичальником 987.04 грн., як платіж за розрахунково-касове обслуговування Банком клієнта (а.с. 6-7).

20 листопада 2018 року ОСОБА_1 був підписаний Паспорт споживчого кредиту. За змістом Паспорту споживчого кредиту, позичальник погодився, що процентна річна ставка становить 0,001%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 987,04 грн., загальні витрати за кредитом становлять 68823,59 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом становить (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 108823,59 грн. Реальна процентна ставка становить 62,72%. Також в Паспорті зазначено, що споживач має право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування».

Крім того, відповідач ОСОБА_1 , підписавши Паспорт споживчого кредиту засвідчив відсутність у нього будь-яких зауважень чи заперечень стосовно змісту наданої банком інформації. (а.с.19).

Також відповідачем 20 листопада 2018 року було підписано заяву-згоду № 5337197 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (далі - УДБО), відповідно до якої підтвердив, що до моменту підписання ознайомлений та згодний з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на сайті банку www.creditdnepr.com.ua, Тарифами, проектом цієї заяви-договору та підтвердив, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситись до УДБО; погодився отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в УДБО, та підтвердив, що усі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. (а.с.20).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість відповідача за зазначеним Договором станом на 17 травня 2021 року становить 64927,06 грн., з яких, 46959,79 грн. - за залишком простроченого кредиту, 3161,67 грн. - за залишком прострочених відсотків та 14805,60 грн. - за залишком прострочених комісій (а.с.15-17, 21-43).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним

Укладення кредитного Договору 20 листопада 2018 року на визначених ним умовах сторони не заперечували.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і висновки районного суду щодо незаконності встановлення Банком комісії із посиланням на положення ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд апеляційної інстанції зауважив, що районний суд помилково обґрунтував свої висновки посиланням на норми матеріального права, які діяли до укладення сторонами цього спору кредитного Договору від 20 листопада 2018 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" в редакції, яка була чинна на час укладення кредитного договору від 20 листопада 2018 року передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

З урахуванням положень ст. 3 Закону України "Про споживче кредитування" сфера дії цього Закону поширюється на правовідносини сторін цього спору.

Згідно із ч. 2 ст. 8 указаного Закону України "Про споживче кредитування"для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.

Розмір процентів та щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту (як платіж за додаткові та супутні послуги) був чітко визначений умовами п. 4 кредитного Договору та Графіку платежів.

Отже, підстав для визнання нікчемними умов пункту 4 кредитного Договору в частині встановлення комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту, не встановлено.

З огляду на вищевказане, помилковими є посилання районного суду на правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 234/169/15-ц з огляду на відмінність встановлених обставин у цих справах, зокрема, вирішуючи питання про недійсність умов кредитного договору укладеного 26 червня 2008 року суд касаційної інстанції застосовував норми законодавства які були чинними до набрання законної сили Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ.

Крім того, відповідач із зустрічним чи окремим позовом про визнання недійсним кредитного договору чи окремих його умов не звертався.

З огляду на наведене, рішення районного суду про часткове задоволення позовних вимог і відмову в стягненні із відповідача на користь позивача 14 805,60 грн. залишку простроченої комісії є не обґрунтованим, підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення цих вимог. Допущена помилка районного суду у застосуванні норм матеріального права призвела до неправильного вирішення спору в цій частині заявлених вимог, тому, не може бути виправлена шляхом зміни оскаржуваного рішення як про це просив апелянт.

З огляду на наведене апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Рішення районного суду в частині стягнення із відповідача на користь Банку 46 959 грн. 79 коп. залишку простроченого кредиту, 3161 грн. 67 коп. залишку прострочених відсотків є правильним і в цій частині сторонами не оспорювалось.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Банку, пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути 2 270 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 405 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, сплата якого підтверджується доказами у справі (а.с. 5, 82).

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - задовольнити частково.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про стягнення 14 805,60 грн. залишку простроченої комісії, змінити в частині стягнення загальної суми заборгованості і судового збору і ухвалити в цій частині нове судове рішення, у зв`язку з цим резолютивну частину рішення Згурівського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року викласти в наступній редакції.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (код ЄДРПОУ - 14352406) задовольнити і стягнути на його користь із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість за кредитним договором № 6300 від 20 листопада 2018 року - 46 959 (сорок шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 79 коп. простроченого кредиту, 3161 (три тисячі сто шістдесят одна) грн. 67 коп. прострочених відсотків та 14805 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ять) грн. 60 коп. простроченої комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту.

Стягнути з із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (код ЄДРПОУ - 14352406) - 2 270 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 405 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова