Провадження № 2-з/470/19/21
Справа № 470/682/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Лященко В.Л., при секретарі Саларьовій І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подачі позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області із заявою до сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення доказів шляхом витребування з Березнегуватської державної нотаріальної контори спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , для ознайомлення та зняття копії документів.

В обґрунтування заяви зазначено про те, що при житті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позичила у нього грошову суму у розмірі 25000 грн., на той час ця сума складала 4 950 доларів США, передавши у користування свій земельний пай загальною площею 7, 16 гектарів згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV MK №045 790 від 20 лютого 2001 року, на 45 років користування зазначеною земельною ділянкою. При позбавленні його права користування землею, ОСОБА_4 змушена сплатити йому компенсацію у подвійному розмірі у сумі 50000 грн. Спадкодавцями померлої ОСОБА_4 являються її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після смерті своєї матері, земельну ділянку у нього вони забрали, тобто він нею не користується. Надати грошову компенсацію, як визначено у Договорі, теж відмовляються. Для вирішення даного питання у судовому порядку йому необхідно отримати докази, що саме зазначені особи прийняли спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , щоб звернутися до них з відповідними вимогами матеріального характеру.

Згідно відповіді на адвокатський запит, завідувач Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. відмовила у наданні інформації на заяву адвоката, оскільки він не віднесений до суб`єктів владних повноважень, яким надається така інформація про вчинені нотаріальні дії відповідно ст. 8 Закону України "Про нотаріат".

Зазначає що, позбавлений можливості самостійно ознайомитися зі спадковою справою, тому звернувся до суду з такою заявою.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Згідно ч.4 ст.84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 116 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, вказаною нормою визначено, що підставою для забезпечення доказів є достатні припущення, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Верховний суд в ухвалі від 02.05.2019 року справа №Зд/9901/2/19 провадження №Зд/9901/2/19 зазначив, що забезпечення доказів це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

За приписами ч.ч.1-3 ст.118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Таким чином, законодавцем встановлено особливість розгляду заяви про забезпечення доказів, а саме скорочений її розгляд, який не може перевищувати п`яти днів з дня надходження заяви до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів шляхом витребування доказів не відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 116 ЦПК України, оскільки не містить належних обґрунтувань та доказів на підтвердження наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких просить заявник, можуть бути втрачені або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим, а тому у задоволені заяви слід відмовити.

Доводи заявника, що йому відмовлено у доступі до інформації, суд вважає такими, що не можуть бути прийнятими до уваги при розгляді даного клопотання, оскільки таке клопотання може бути заявлене при подані цивільного позову або розгляді справи по суті.

За таких обставин, заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.84, 116-118, 260 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали 07.12.2021 року.

Суддя В. Л. Лященко