ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2059/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/2904/21 Категорія: 304090000 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідачЄльцов В. О.
суддіБородійчук В. Г., Карпенко О. В.

учасники справи:

позивач - ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ»,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що 02.04.2018 року між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг №49 на суму 2500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 50,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти за Кредитним договором в сумі 2500 грн. було перераховано на банківську картку позичальника платіжною системою Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY».

Згідно з кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 2500 грн. та сплатити проценти у розмірі 800,00 грн. у строк 16 днів до 17.04.2018 року, а також у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору.

Оскільки відповідачем 18.04.2018 року та 05.05.2018 року було частково внесено кошти на рахунок Товариства в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, то це свідчить, що відповідач визнав борг і підтвердив свій обов`язок повернути кредит у розмірі 2500 грн. та сплатити проценти у розмірі 800 грн.

Відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконав, а саме станом на 17.04.2018 року не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти.

Станом на 02.04.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: сума кредиту 2500 грн., проценти за користування кредитом 54079,12 грн., пеня 238,88 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 942,12 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 2624,55 грн., що разом становить 60384,67 грн.

На підставі викладеного просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 60374,67 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

В апеляційній скарзі, позивач зазначив, що суд необґрунтовано відмовив у позові з підстав пропуску строку позовної давності.

Скаржник указує, що позивачами вчасно було подано позов до суду першої інстанції, в межах строку позовної давності, оскільки відповідачем 05.05.2018 було здійснено платіж за кредитом, тому саме після цієї дати починається перебіг строку позовної давності. Згідно поштового конверту, позовна заява з додатками була відправлена до суду 29.04.2021, що підтверджується конвертом з поштовим штампом про відправлення.

Крім того, скаржник вказує, що судом порушено вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, згідно якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм, викладених в постановах Верховного Суду, внаслідок чого судом передчасно зроблено висновок про відсутністю у позивача нараховувати та стягувати відсотків за користування кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За правилами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 60374,67 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту.

02.04.2018 року між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 46, у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті відповідача, згідно умов якого відповідач отримав кредит на особисті потреби у розмірі 2500 грн. строком на 16 днів - до 17 квітня 2018 року та зобов`язався його повернути і сплатити відсотки у розмірі 800 грн. (розмір відсотків: 2% за кожен день користування кредитом, (730 відсотків річних).

Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 02 квітня 2018 року. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %.

У інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій містяться дані відповідача ОСОБА_1 , його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти.

Відповідно до п. п. 4-6 заяви-анкети відповідач підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті Товариства (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, ні які інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua абоwww.bistrozaim.ua, є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто.

Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником ОСОБА_1 отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети.

ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 02.04.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 2 000 грн. на платіжну картку.

Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку, вказану відповідачем при оформленні заяви-анкети 02.04.2018 року, перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 2500 грн., деталі транзакції: власник картки COMMERCIAL BANK PRIVATBANK, категорія картки: Visa, номер картки: НОМЕР_1 , час запиту: 02.04.2018 року о 17:17:45.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вказав, що оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 17.04.2021р., перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за вказаними платежами має починатися з наступного дня після настання терміну повернення кредиту, тобто з 18.04.2018р.

Проте, суд не звернув уваги на ту обставину, що відповідачем 05.05.2018 було сплачено 891 грн. в рахунок нарахованої пені, що свідчить про переривання строку позовної давності, а тому перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за вказаними платежами має починатися з 06.05.2018.

Позовна заява ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» датована 16.04.2021. В той же час днем подання заяви до суду є не дата, вказана у позовній заяві, а день її реєстрації в канцелярії суду або день відправлення заяви на адресу суду поштою. З конверта поштового відправлення вбачається, що він надійшов до відділення Укрпошта, Запоріжжя 36, 29.04.2021р. (що підтверджується поштовим штампом на конверті, в якому було направлено позов з додатками до суду), тобто в межах строку позовної давності.

Щодо вирішення спору по суті та стягнення відповідної суми заборгованості, апеляційний суд вважає наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 49 від 02.04.2018 року ОСОБА_1 отримав кошти у розмірі 2500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів, із сплатою відсотків у розмірі 800 грн.

Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %.

Відповідно до розрахунку ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором № 49 від 02.04.2018 року станом на 02.04.2021 року складає 56818 грн. 00 коп., у тому числі:

2500 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 54850 грн. заборгованість за відсотками;

1250 грн. пені;

0 грн. штраф,

942,12 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення;

2624,55 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Позичальником було сплачено 770,88 грн. відсотків та 1011,12 грн. пені.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 2500 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 02.04.2018 року по 17.04.2018 року в сумі 800 грн.

Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2500 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 02.04.2018 року по 17.04.2018 року в сумі 800 грн. є доведеною.

Суд враховує, що відповідачем не заперечується факт отримання від позивача позики в сумі 2500 грн. на підставі кредитного договору № 49 від 02.04.2018 року.

Разом з тим, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 18.04.2018 року по 02.04.2021 року в сумі 54850 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 49 від 02.04.2018 року ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 17.04.2018 року.

Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 17.04.2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначена позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою в сумі 54850 грн. включає період з 18.04.2018 року по 02.04.2021 року, який виходить за межі строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 18.04.2018 року по 02.04.2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 942,12 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення та 2624,55 коп. - 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданих ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» розрахунку збитків від інфляції та розрахунку 3 відсотків річних, за період з 18.04.2018 року по 02.04.2021 року нараховано збитки від інфляції в сумі 942,12 грн. за весь період прострочення та 3 відсотки річних в сумі 2624,55 грн. від простроченої суми. Колегія суддів не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» було враховано розмір відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 18.04.2018 року по 02.04.2021 року в сумі 54850 грн.

З розрахунку заборгованості наданого позивачем встановлено, що 18.04.2018 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем було сплачено 770,88 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків та 120,12 грн. пені. Крім того 05.05.2021 року відповідачем було сплачено 891 грн. в рахунок сплати нарахованої пені.

Враховуючи вищенаведене правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено, що позичальник (відповідач) в порушення взятих на себе зобов`язань не виконав належним чином умови кредитного договору та не повернув у визначені строки отримані в кредит кошти, а також не сплатив передбачені договором відсотки за користування кредитом, отже з ОСОБА_1 підлягає стягненню 2500 грн. тіла кредиту, та 800 грн. - відсотки за період користування кредитом, тобто з 02.04.2018 по 17.08.2018, в іншій частині вимог, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 у даній справі слід скасувати, а позовні вимоги ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» задовольнити частково.

Враховуючи часткове задоволення позову, на підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно задоволеним позовним вимогами.

Позовні вимоги задоволено на суму 3300 грн., що складає 5,46% від ціни позову, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 309,85 грн. (5675 грн.*5,46%).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» () заборгованість за кредитом в сумі 3300 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» () судовий збір в сумі 309 грн. 85 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Суддя-доповідач

Судді: