Справа № 504/3462/20
Номер провадження 2/504/1200/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, а саме просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку. літ.А, загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 39.1 кв.м.; вбиральня, літ.В; мостіння І; огорожа №1-3.

Позов обґрунтовано тим, що за час сумісного життя вони із дружиною придбали житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір-купівлі продажу від 15.08.1990р., зареєстрований БТІ під №1, реєстр.17, ст.31, право власності зареєстровано за ОСОБА_3 . На протязі 1990-1991 років вони із дружиною реконструювали будинок, добудували приміщення, але до експлуатації добудований будинок зданий не був, а також не було зареєстроване право власності на реконструйований будинок. До 01.01.2013р. державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна проводило БТІ з видачею відповідного Витягу про державну реєстрацію права власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме на вищевказаний будинок. Оскільки позивач проживав за вищевказаною адресою він фактично прийняв спадщину, до нотаріальної контори не звертався. Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача та спадкодавця, також фактично прийняла спадщину. За відсутності правовстановлюючих документів на будинок, визнання права власності на нього в порядку спадкування можливо тільки у судовому порядку.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Нестеренко Г.О. не з`явилися, про дату, час та місце проведення якого були сповіщені своєчасно, належним чином, однак адвокат Нестеренко Г.О. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася, однак надала заяву про визнання позовних вимог, в якій просила розглянути справу без її участі.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що відповідач на стадії підготовчого провадження ОСОБА_2 визнала позовні вимоги в повному обсязі, про що надала відповідну заяву, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Судом встановлено, що 09.02.1966р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що Жовтневим відділом РАЦС м.Кривий Ріг зроблено актовий запис №144, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 .

15.08.1990р., тобто за час перебування у шлюбі, ОСОБА_3 було придбано житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір-купівлі продажу від 15.08.1990р., зареєстрований БТІ під №1, реєстр.17, ст.31.

Довідкою Кремидівської сільської ради №1650 від 08.12.2005р. підтверджено, що згідно погосподарської книги №2 Кремидівської сільської ради, особовий рахунок № НОМЕР_2 значиться житловий будинок з надвірними господарчими будівлями по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Довідкою Кремидівської сільської ради №767 від 18.07.2014р. підтверджено, що нині померла ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована з 17.11.2004р. до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою Кремидівської сільської ради №768 від 18.07.2014р. підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1 . Нині померла ОСОБА_3 , згідно запису в погосподарській книзі виконкому сільської ради №9, особовий рахунок № НОМЕР_4 , проживала та була зареєстрована за вказаною адресою до дня своєї смерті. На день смерті за даною адресою, проживали та були зареєстровані, зокрема, позивач ОСОБА_1 (чоловік) та ОСОБА_2 (донька).

Згідно копії архівного витягу з рішення 14 сесії Кремидівської сільської ради ХХІІІ скликання від 06.12.2000р. №115-ХХІІІ «Про перейменування вулиць Кремидівської сільської ради», вулицю Кірова перейменовано на вулицю Богдана Хмельницького.

22.07.2020р. ПП «Проект» за замовленням ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

З довідки Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №147 від 18.03.2021р., вбачається що згідно з записом погосподарської книги №9, особовий рахунок № НОМЕР_4 , ОСОБА_3 (нині померла) до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з №290 від 08.04.2014р.) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . У житловому будинку разом із нею на день смерті були зареєстровані, зокрема, позивач ОСОБА_1 (чоловік) та ОСОБА_2 (донька).

З витягу погосподарської книги Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №146 від 18.03.2021р., вбачається що згідно з записом погосподарської книги №17, особовий рахунок № НОМЕР_5 , житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , значиться за ОСОБА_3 (нині померлою), рік забудови 1958.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.ч.1-3 ст.1268 ЦПК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, що під час судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, отже він вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно насувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття нрава власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

За змістом Закону України від 07 грудня 1990 року № 533-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве та регіональне самоврядування», постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду Української РСР» в зазначених нормативних актах встановлено, що виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 86 ЦК ( в ред. 1963 року) право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до постанови КМУ від 17.10.2013р. №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992р., є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №90 від 10.08.2020 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1500 грн.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 141, 142, 200, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку. літ.А, загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 39.1 кв.м.; убиральня, літ.В; мостіння І; огорожа №1-3

Зобов`язати УДКСУ у Лиманському районі Одеської області, повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_6 з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні ним позову, що становить 750 (сімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Жовтан П. В.