П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 754/9519/21

Номер провадження 22-ц/824/16369/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Соколової В. В., Андрієнко А. М.,

за участю секретаря судового засідання - Орел П. Ю.,

вивчивши апеляційну скаргу Лук`янець Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Панченко О. М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування, за заявою Удовиченко Дениса Григоровича в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року Удовиченко Денис Григорович в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування.

Крім того, у червні 2021 року Удовиченко Денис Григорович в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :62:146:0118; :62:146:0120; :62:146:0119 розташовані у АДРЕСА_1 , належали на праві власності батьку позивача - ОСОБА_6 .

Пізніше, позивачу стало відомо, що право власності на вищевказані земельні ділянки було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 21 грудня 2016 року, які були укладені після смерті ОСОБА_6 .

Предметом позову, який заявник просить забезпечити, є витребування земельних ділянок та визнання права власності на них в порядку спадкування.

Заявник зазначає, що оскільки на даний час право власності на спірні земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_2 , остання може відчужити їх на користь третіх осіб, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушеного права позивача у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року (а.с. 60-62) заяву ОСОБА_3 в особі її представника адвоката Удовиченко Дениса Григоровича про забезпечення позову, задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, а саме:- земельну ділянку площею 0,0952 га, кадастровий номер - :62:146:0118, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 ; - земельну ділянку площею 0,0953 га, кадастровий номер - :62:146:0120, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 ; - земельну ділянку площею 0,0941 га, кадастровий номер - :62:146:0119, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 05 жовтня 2021 року Лук`янець О. О. в інтересах ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просила ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :62:146:0118; :62:146:0120; :62:146:0119 вже були предметом спору у суді.

Скаржник зазначає, що вимога про витребування земельних ділянок є похідною від вимоги щодо визнання права власності на них. Разом з тим, вимога про визнання права власності на земельні ділянки не може бути предметом розгляду даної справи, оскільки в провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на ці ж земельні ділянки. На даний час, зазначена справа перебуває на розгляді у Київському апеляційному суді. Таким чином, прийняття позову у вищевказаній частині, порушує норми процесуального права.

На думку скаржника, судом першої інстанції не було належним чином перевірено інформацію про право власності на спірні ділянки вказавши про те, що накладення арешту на земельні ділянки не порушує її прав.

Скаржник зазначає, що спір між сторонами існує про давно встановлене право власності померлого, хоча таке право спадкодавець за своє життя не набув у законному порядку.

На думку скаржника, вона є єдиним і законним власником спірних земельних ділянок.

Скаржник зазначає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання з відповідними доказами на їх підтвердження, на підставі яких, суд прийшов до висновку про наявність реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року по справі № 759/11988/2019 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування, відмовлено. Вказана справа має аналогічні позовні вимоги, а вищевказана постанова є преюдиційною.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

01 грудня 2021 року від позивача на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його всім учасникам справи.

З вказаного відзиву вбачається, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду, без змін.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємицею майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , зокрема, земельних ділянок з кадастровими номерами :62:146:0118; :62:146:0120; :62:146:0119. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, оскільки за ОСОБА_6 була відсутня реєстрація права власності на вищевказані земельні ділянки.

Пізніше, позивачу стало відомо, що право власності на земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які були укладені після смерті ОСОБА_6 .

Позивач зазначає, що на даний час ОСОБА_2 укладено договори про право забудови земельних ділянок, що свідчить про наявність ризиків відчуження земельних ділянок третім особам.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Лук'янець О. О. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник позивача - адвокат Удовиченко Д. Г. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду, без змін.

Відповідач ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки-повідомлення на її поштову адресу у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останньої.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а обсяг позовних вимог свідчить про відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с. 10).

Постановою державного нотаріуса Першої Селидівської державної нотаріальної контори від 11 квітня 2019 року, відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0952 га з кадастровим номером :62:146:0118 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до складу спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_6 (а.с. 11-12).

Постановою державного нотаріуса Першої Селидівської державної нотаріальної контори від 11 квітня 2019 року, відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0941 га з кадастровим номером :62:146:0119 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до складу спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_6 (а.с. 13-14).

Постановою державного нотаріуса Першої Селидівської державної нотаріальної контори від 11 квітня 2019 року, відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0994 га з кадастровим номером :62:146:01120 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до складу спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_6 (а.с. 15-16).

21 грудня 2016 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :62:146:0119 розташовану по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 95).

21 грудня 2016 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :62:146:0118 розташовану по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 95).

21 грудня 2016 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :62:146:0120 розташовану по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 95).

27 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Гарант Житло Буд» укладено договори про право забудови земельної ділянки (суперфіцію) з кадастровими номерами :62:146:0120, :62:146:0118, :62:146:0119.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим..

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім того, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Так, предметом даного позову є витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :62:146:0120, :62:146:0118, :62:146:0119 та визнання права власності на них в порядку спадкування.

У заяві про забезпечення позову, заявник просила накласти арешт саме на вищевказані земельні ділянки, що свідчить про відповідність обраного позивачем виду забезпечення позову, заявленим позовним вимогам, та про співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на вищевказані земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_2 , яка передала їх у користування ТОВ «Гарант Житло Буд» за договорами про право забудови земельної ділянки (суперфіцію).

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та виходячи зі змісту позовних вимог, наявні підстави вважати, що земельні ділянки з кадастровими номерами :62:146:0120, :62:146:0118, :62:146:0119 можуть бути відчужені відповідачем-1 на користь третіх осіб, що у свою чергу призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказані земельні ділянки.

Посилання скаржника на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :62:146:0118; :62:146:0120; :62:146:0119 вже були предметом спору у суді, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів ставиться критично до посипання скаржника на те, що вона є єдиним і законним власником спірних земельних ділянок, оскільки таке право оскаржується позивачем в судовому порядку.

Посилання скаржника на не зазначення в оскаржуваній ухвалі про те, на підставі яких доказів суд дійшов висновку про наявність реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не є достатньою підставою для її скасування, оскільки підтвердити подію, яка може настати в майбутньому, фактично не можливо. Таким чином, суд першої інстанції виходячи зі змісту позовних вимог, з урахуванням фактичних обставин справи, дійшов висновку щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання скаржника на те, що постанова Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року по справі № 759/11988/2019 має преюдиційне значення для розгляду даної справи, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки обставини встановлені зазначеною постановою, не впливають на правильність оскаржуваної ухвали та не суперечать обставинам, встановленим у ній.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Лук`янець Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Соколова

А. М. Андрієнко