Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1951/21
У Х В А Л А

29 листопада 2021 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися. На протязі останніх 15 років в сім`ї було відсутнє взаєморозумінні. На даний час склалися такі стосунки, при яких спільне життя стало неможливе. Фактично їх шлюб припинено, миритися з відповідачкою він не бажає. Вважає, що їх сім`я розпалася та зберегти її неможливо, тому він твердо має намір розірвати шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В добровільному порядку розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється.

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 05.07.2021 по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.09.2021.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 03.09.2021 було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2021, яку було відкладено за клопотанням відповідача на 29.11.2021.

25.11.2021 відповідач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просить надати їй з позивачем строк на примирення протягом 6 місяців, а провадження у справі зупинити, посилаючись на те, що вони з перебувають у шлюбі вже 33 роки, від якого мають двох дітей. Вважає, що бажання позивача розірвати шлюб носить імпульсивний характер, викликане зовнішніми чинниками, які заважають йому об`єктивно осмислити ситуацію та прийняти неупереджене рішення. Тому, їм треба більше часу для того, щоб вони змогли зробити все можливе для збереження родини.

В судове засідання позивач не з`явився, але надав 19.10.2021 заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, зазначивши, що на примирення не погоджується.

Відповідач в судовому засіданні підтримала своє клопотання про надання строку на примирення, посилаючись на бажання збереження сім`ї.

Вислухавши думку відповідача та оцінюючи доводи позивача, наведені в його заявах, суд приходить до висновку, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В п.10 постанови від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Розірвання шлюбу в судовому порядку без згоди одного з подружжя на розлучення пояснюється бажанням одного з подружжя зберегти шлюб. Зі змісту ст. 111 СК України вбачається, що суду надається право вживати заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому стаття не визначає які саме заходи і в якому порядку повинен застосувати суд для примирення подружжя. Проте, суд при оцінці причин розлучення може керуватися тільки об`єктивними критеріями, але застосовувати ці критерії необхідно до конкретної подружньої пари. У випадку виникнення у суду сумнівів стосовно того, чи дійсно подальше спільне подружнє життя неможливе, він повинен використати надану законом можливість відкласти розгляд справи та надати подружжю строк для примирення.

Надана відповідачем заява носить формальний характер. В ній не зазначені конкретні обставини, з якими ОСОБА_1 пов`язує необхідність у наданні строку для примирення. Вона не обґрунтовує, що змінилось в їх сімейних відносинах в бік поліпшення, починаючи з часу звернення позивача до суду, які кроки вона здійснювала для збереження сім`ї та ставлення до цього позивача. Відповідно, за таких обставин, надання строку для примирення буде носити формальний підхід, що є недопустимим.

Крім того, саме у підготовчому засіданні суд, серед іншого, вирішує заяви та клопотання учасників справи, що передбачено положеннями п.10 ч.2 ст.197 ЦПК України. Однак, в підготовче засідання відповідачем клопотання про надання строку на примирення подано не було.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання сторонам строку на примирення.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання стоку на примирення відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Л. Гришковець

Повний текст ухвали воготовлено 01.12.2021