Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2021/21

Номер провадження: 2/511/644/21

30 листопада 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 29/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 , які при житті належали померлому ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який при житті 15 грудня 2017 року залишив заповіт на його ім`я та заповів йому все своє майно, яке йому належало при житті. Так після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 29/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 . Будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 22.08.1991 року між ним та Лиманським СПТУ- 41.

Він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 і в установленому законом порядку в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся з відповідною заявою до нотаріуса, на підставі якої заведено спадкову справу. Однак нотаріусом йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на належну померлому частку в будинку, так як дана частка будинку по АДРЕСА_1 рахується по обліковим документам Лиманської селищної ради як квартира. Адресу було змінено при житті ОСОБА_2 , однак відомості до реєстру прав на нерухоме майно внесені не були.

Просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та визнати за ним право власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, також просив справу розглядати у його відсутність.(а.с. 91)

Представник відповідача Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. (а.с.86)

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19.12.2017 року Роздільнянським районним відділом ДРАЦС Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №781. (а.с.24)

При житті 15 грудня 2017 року ОСОБА_2 залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яким заповів йому все своє майно, яке йому належало при житті. (а.с.69)

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 29/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок належав спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 22.08.1991 року між покупцем ОСОБА_2 та продавцем Лиманським СПТУ- 41. (а.с.44)

Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом, наявним в матеріалах справи, згідно якого - 29/100 частин будинку житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 48,20 кв. м., в тому числі житлова 13,00 кв. м., який складається з: 1-1- веранда площею 18,3 кв. м., 1-2 - ванної площі 4,5 кв. м., 1-3 кухні площею 12,4 кв. м., 1-4 кімната площею 13,00 кв. м. та господарських споруд: під літ. «З» - сараю, під літ «1» - навісу, під «№1-2» - огорожі. (а.с.8)

Згідно звіту про незалежну оцінку окремо визначеного майна - 29/100 частин будинку житлового будинку по АДРЕСА_1 , вартість будинку складає 29 411 грн. (а.с.13)

При житті ОСОБА_2 не встиг зареєструвати право власності на належне йому нерухоме майно та отримати витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

12.01.2018 року ОСОБА_1 подав заяву приватному нотаріусу Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманській Л.М. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , на підставі якої було відкрито спадкову справу №9/2018. (а.с.61)

Однак листом №635/02-14 року від 02.12.2019 року нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.85)

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на будинок в судовому порядку, так як нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Так відповідно до п. 4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою.

Так відповідно ч.1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Суд , вивчивши матеріали справи, давши оцінку законності пред`явлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так спадкодавець ОСОБА_2 в 1991 році придбав при житті на підставі договору купівлі - продажу у Лиманського СПТУ- 41 29/100 частин будинку житлового будинку по АДРЕСА_1 , повністю сплатив його вартість, відтак у законний спосіб на підставі правочину придбав нерухоме майно, а тому його право власності на це майно, яке набуте ним правомірно на підставі правочину, законне.

Відповідно при житті ОСОБА_2 дійсно не зареєстрував своє право власності на належне йому нерухоме майно, між тим суд вважає, що у ОСОБА_2 право власності на частку будинку виникло на підставі договору купівлі -продажу майна з моменту його передачі у 1991 році, так як на той час відповідно до норм ЦК УРСР в редакції 1963 року виникнення права власності на нерухоме майно не було пов`язано з його реєстрацію, а відтак дане нерухоме майно ввійшло до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманської Л.М., на підставі якої була заведена спадкова справа №9/2018.

При цьому суд вважає, що правових підстав вважати, що позивач успадкував після смерті ОСОБА_2 саме квартиру АДРЕСА_2 , у суду не має.

Тому суд вважає, що за ОСОБА_1 належить визнати право власності в порядку спадкування за законом на 29/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 який належний померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 22.08.1991 року.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст. 1216, 1217, 1233, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст. 76- 81, 95, 223, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на 29/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею - 48,20 кв.м., в тому числі житлова - 13,00 кв.м., який складається з: 1-1- веранда площею 18,3 кв.м., 1-2 - ванної площею 4,5 кв.м., 1-3 кухні площею 12,4 кв.м., 1- 4 кімната площею 13,00 кв.м., та господарських споруд: під літ. "З" - сараю, під літ "І" - навісу, під "№1-2" - огорожі, належні померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 22.08.1991 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук