РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., представника позивача адвоката Нестеренка В.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.12.2009 № б/н зареєстрований 25.12.2009 р. за № 42 та стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 7 600,50 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 277, 42 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 456, 02 грн.

Також позивач просив суд стягнути на його користь судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 680,60 грн., а також судові витрати у сумі 6 589,82 грн., пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи № 992-21.

На позов представник позивача надав відзив, у якому зазначив, що 09.12.2009 р. між ОСОБА_3 (мати позивача орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) було укладено Договір оренди землі, згідно якого в строкове платне користування була передана земельна ділянка площею 7,2733 гектарів, належна орендодавцеві на праві власності строком на 50 років.

Орендна плата була обумовлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі що в сумі складає 2 533,50 грн.

Згідно розписки виданої орендодавцем 09.12.2009 р., нею була отримана в рахунок виплати орендної плати за 2010-2025 роки грошова сума 38 002,50 грн. Згідно змісту розписки орендодавець надала згоду на щорічне зарахування отриманих нею коштів в рахунок виплати орендної плати згідно договору.

Відповідно до ст. 601 ЦК України 1. Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. 2. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

В контексті положень ст. 601 ЦК України, та з урахуванням того, щодо виконання зобов`язання щорічним зарахуванням отриманої Орендодавцем авансом грошової суми за її згодою, є належним виконанням умов спірного Договору, не може являтись порушенням його умов, виходячи з того, що орендодавець надав згоду на такий порядок виконання зобов`язання.

У відзиві на позов представник позивача зазначає, що станом на дату пред`явлення позову відповідач не має заборгованості перед орендодавцем з орендної плати, умови договору виконані в повному обсязі відповідно до його умов.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Присутній у судовому засіданні представник позивача, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позові, а також з врахування висновку почеркознавчої експертизи. Стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 680,60 грн., а також судові витрати у сумі 6 589,82 грн., пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи № 992-21.

Представник позивача звернувся в суд з заявою проводити розгляд справи без його участі.

Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Суд встановив, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2020 р. № 21, позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,2733 га, яка розташована на території Менчикурівської сільської ради Запорізької області.

Вищевказану земельну ділянку за життя її мати ОСОБА_3 , згідно договору оренди землі № б/н, від 09.12.2009 р. № б/н, зареєстрованого 25.12.2009 р. за № 42, передала в оренду строком на п`ятдесят років ОСОБА_2 .

Нормами ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 9 та 11 Договору оренди землі відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою з 01 вересня, але не пізніше 31.12 поточного року сплачувати 3% від норматив ної грошової оцінки даної земельної ділянки. Відповідно до довідки від 09.12.2009 р. № 1221, на момент укладення договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 84 450,00 грн., а отже розмір орендної плати за умовами договору на рік складає 2 533,50 грн.

Суд встановив, що відповідач починаючи з першого року користування систематично порушує свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою за весь період користування та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 11 договору оренди землі, який є його істотною умовою.

Станом на 01.02.2020 р. відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування з 2009 по 2020 роки належною позивачці земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів.

Судом також встановлено, що ніяких послуг в рахунок орендної плати за цей же період, ні мати позивачки за життя, ні позивачка в наступному від відповідача не отримувала.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗК України кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. 28 «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати» та п. 31 «Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату».

Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним.

Заборгованість по орендній платі за використанняземельної ділянки складає 7 600,50 грн.

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 11 договору встановлено обов`язок Відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня поточного року.

В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 2009 року по 2020 рік, є систематичним невиконанням ОСОБА_2 , обов`язків, передбачених договором, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.12.2009 року № б/н, зареєстрований 25.12.2009 року за № 42.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору

Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Суд встановив, що умовами розрахунків по договору оренди землі, укладеним між матір`ю позивачки та відповідачем, було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня поточного року.

Отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 2009 року по 2020 рік є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору оренди від договору оренди земельної ділянки від 09.12.2009 р. № б/н, зареєстрований 25.12.2009 р за № 42.

Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, мати позивачки та в наступному сама позивачка, як правонаступник, розраховувала на отримання необхідних обігових грошових коштів.

А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, позивачка позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховували при укладені договору оренди землі.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України, та п. 14 Договору оренди землі за несвоєчасне внесення орендної плати, Відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 7600,50 грн. станом на 01.01.2020 р. складає 277,42 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв`язку з цим Відповідач зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, що складає 456,02 грн.

Викладені обставини підтверджуються копіями документів, які долучені до позову, оригінали паспорту та правовстановлюючих документів на будинок знаходяться у позивача.

Пунктами 5 та 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення та примусове виконання обов`язку в натурі.

Представник позивача у відзиві посилався на розписки виданої орендодавцем 09.12.2009 р., про отримання нею в рахунок виплати орендної плати за 2010-2025 роки грошова сума 38 002,50 грн.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 10.02.2021 р. у справі призначена почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.81).

Відповідно до висновку експерта № 992-21 від 05.07.2021 р. підпис від імені ОСОБА_3 у графі « ОСОБА_4 » розписки від 09.12.2009 р. про отримання орендної плати у сумі 38 002,50 грн., складеної від імені ОСОБА_5 , виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису (а.с.101-112).

Таким чином суд прийшов до висновку, що відповідач (орендар) порушив умови договору оренди землі № б/н, від 09.12.2009 р. № б/н, зареєстрованого 25.12.2009 р. за № 42 в частині сплати орендної плати, що в свою чергу є підставами для задоволення позову.

Пунктами 5 та 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення та примусове виконання обов`язку в натурі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 14, 41 Конституції України, ст. ст. 3, 11, 12, 16, 509, 525, 526, 549, 611, 629, 651, 792 ЦК України, ст. ст. 96, 141 ЗК України, ст. ст. 15, 24, 25, 32, 35 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 5, 25, 26 Закону України «Про плату за землю», керуючись ст. ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 09.12.2009 року № б/н, зареєстрований 25.12.2009 року за № 42.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 7 600 грн. 50 коп., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 277 грн. 42 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 456 грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 680,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати у сумі 6 589,82 грн., пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи № 992-21.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 25.11.2021 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

16.11.2021