СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16378/20

пр. № 2/759/1580/21

09 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Сироти А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення у квартиру,

встановив:

У вересні 2020 року позивачі звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про вселення в квартиру АДРЕСА_4 та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_4 та надати ключі від вхідних дверей.

В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що між ОСОБА_4 та позивачами було укладено договір дарування Ѕ частини кв. АДРЕСА_4 . Договір дарування Ѕ частини квартири від 12.02.2020р. було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Василенко О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1046. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по ј частині квартири. Після укладання договору дарування ОСОБА_4 передала ключі від квартири, а також повідомила, що позивачі можуть не потрапити до квартири, оскільки переданими ключами від замків вхідної квартири фактично не можливо відкрити квартиру. Причиною є те, що право власності на Ѕ частину квартири вона отримала після смерті батька та з 2019р. ОСОБА_4 не може потрапити до квартири, оскільки там проживає її матір ОСОБА_3 . Після укладення договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спробували потрапити до квартири, однак відкрити двері вони не змогли та потрапити до квартири не змогли.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 30.09.2020р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився про день, час а місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

20.02.2020р. між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір дарування Ѕ частини квартири/а.с.7/.

Відповідно до п. 1 договору дарувальник подарувала, а обдаровувані прийняли в дар в рівних частках кожний Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належить ј частина квартири за адресою: АДРЕСА_4 /а.с.8/.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 належить ј частина квартири за адресою: АДРЕСА_4 /а.с.9/.

Відповідно до технічного паспорту квартира за адресою: АДРЕСА_4 складається з 3 кімнат жилою площею 61,9 кв.м., у тому числі: 1-а кім. - 10,3 кв.м., 2-а кім. - 17,9 кв.м., 3-а кім. - 13,4 кв.м, кухні площею 7,5 кв.м., ванної кім. 2,2 кв.м, вбиральні - 1,1 кв.м, коридору 1,1 кв.м., коридор - 5,7 кв.м./а.с.11-12/.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За положенням частини першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_4 .

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до частини першої статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь - яких осіб будь-яким способом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі 204/3945/17).

Відповідно до довідки про проведення перевірки СО 61355 від 11.09.2021р. у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення вказана подія не внесена до ЄРДР, повідомлення розглянуто згідно з вимогами ЗУ «Про звернення громадян».

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками спірної квартири, але не мають доступу до неї внаслідок дій відповідача, внаслідок чого вони вимушені були звертатися до поліції та суду.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи викладене, суд вважає обгрунтованими твердження позивачів щодо перешкод з боку відповідача у користуванні спірною квартирою, а тому приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 358, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення у квартиру- задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4 та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_4 та надати ключі від вхідних дверей.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Петренко Н.О.