Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАТЬКІВЩИНА», третя особа - Центр надання адміністративних послуг Магдалинівської селищної ради про повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАТЬКІВЩИНА», третя особа - Центр надання адміністративних послуг Магдалинівської селищної ради про повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позивачі в позові посилаються на те, що 25.09.2010 року між ОСОБА_5 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» був укладений договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 з кадастровим номером :01:001:0474. Строк оренди земельної ділянки за договором 10 років. Земельна ділянка була передана орендарю за договором оренди у користування 25.09.2010 року.

06.09.2012 року договір зареєстровано Відділом Держкомзему у Магдалинівському районі за реєстраційним № 02766.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (орендодавець) помер. Спадкоємцями земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0474 є ОСОБА_3 в 1/2 частці та ОСОБА_4 в 1/2 частці.

Після отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на адресу орендаря товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» 23.02.2021 року був направлений лист в якому зазначено про небажання власників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поновлювати договір і намір самостійно обробляти орендовану за договором земельну ділянку і використовувати її для власних потреб на свій розсуд. Станом на 25.03.2021 року будь-якої відповіді на лист позивачів від ТОВ «Агрофірма «Батьківщина» не надійшло.

В Акті приймання-передачі земельної ділянки від 25.09.2010 року, який є невід`ємною частиною договору зазначено «Орендодавець передав в натурі (на місцевості) земельну ділянку (кадастровий номер з/д - :01:001:0474) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 2.1), а Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина», в особі керівника, яким є голова ОСОБА_6 , прийняв (отримав) терміном на 10 років вказану земельну ділянку. Акт підписаний орендарем ОСОБА_7 , та скріплений печаткою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина».

Отже відповідно до Акту орендар отримав земельну ділянку у своє користування 25.09.2010 року, за яку фактично сплачував податки та орендну плату орендодавцеві, тобто права та обов`язки за договором почали діяти, і орендар використовував земельну ділянку протягом 10 років.

Також в договорі оренди в пункті «Інші умови» зазначено: в разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої (-их) особи (-іб) Договір оренди земельної ділянки зберігає чинність для нового(-их) власника (-ів) і повинен бути переукладений відповідно до вимог чинного законодавства.

Тобто, якщо виконати умови договору та переукласти його відповідно до вимог чинного законодавства, то договір автоматично закінчить строк, так як на даний час в Законі України «Про оренду землі» 161-XIV від 16.01.2020 року в ст. 19 дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.

Отже, позивачі вважають, що строк дії договору оренди земельної ділянки потрібно відраховувати від дати його укладення, а саме від 25.09.2010 року, так як зазначено в Законі України «Про оренду землі» №-XIV від 16.01.2020 року.

Враховуючи наведені обставини, позивачі прохають зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАТЬКІВЩИНА» повернути земельну ділянку площею 6,31 га, кадастровий номер :01:001:0474 власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, а саме зазначив, що сторони договору оренди погодили строк дії договору, а саме 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Договір оренди земельної ділянки зареєстровано 06.09.2012 року, у зв`язку із чим з вказаної дати необхідно обчислювати термін його дії.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2010 року між ОСОБА_5 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» був укладений договір оренди земельної ділянки № 373 з кадастровим номером :01:001:0474. 06.09.2012 року договір зареєстровано Відділом Держкомзему у Магдалинівському районі за реєстраційним № 02766 (а. с. 7-12).

Позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,75 га, кадастровий номер :01:001:0162, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВІ № 639921 від 15.11.2016 року (а. с. 19-20).

Пунктом 2.3 договору оренди земельної ділянки визначено, що договір оренди земельної ділянки укладається терміном (строком) на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі в Магдалинівському відділ Дніпропетровської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Згідно Акту приймання-передачі земельної ділянки від 25.09.2010 року, Орендодавець передав в натурі (на місцевості) земельну ділянку (кадастровий номер з/д - :01:001:0474) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 2.1), а Орендар - товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина», в особі керівника, яким є голова ОСОБА_6 , прийняв (отримав) терміном на 10 років вказану земельну ділянку (а. с. 11).

Пунктом 3 договору оренди земельної ділянки визначено, що Орендар зобов`язаний забезпечити державну реєстрацію Договору у встановленому законодавством порядку.

Договір оренди земельної ділянки набуває чинності з моменту його державної реєстрації в Магдалинівському відділі Дніпропетровської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», згідно пункту 4 договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частин другої та третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Згідно ст. ст. 17-19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору) передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у

строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Отже, виходячи з вимог законодавства вбачається, що строк дії договору та строк оренди земельної ділянки (строк володіння об`єктом оренди) не є тотожними поняттями, у зв`язку із чим суд вважає обґрунтованими посилання позивачів на той факт, що їхню земельну ділянку було передано відповідачеві 25 вересня 2010 року за актом приймання-передачі, що також не оспорюється відповідачем, як і не оспорюється факт користування земельною ділянкою з вказаного періоду.

Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

У пункті «ї» частини першої статті 211 ЗК України передбачено, що порушенням земельного законодавства є, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельних ділянок.

Згідно із частиною другою статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи підстави позову, а саме неналежне виконання орендарем свого обов`язку з державної реєстрації договору оренди та, як наслідок, протиправне збільшення строку оренди, у зв`язку із чим суд вважає, що в даному випадку орендодавець є більш вразливою стороною у договорі, ніж орендар.

Позивачі наполягають на поверненні їм земельної ділянки, яка знаходяться в користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивачі як власники земельної ділянки, вважають порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їм майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки.

Отже, враховуючи, що відповідачем протиправно збільшено строк користування земельною ділянкою, у зв`язку із тривалим, а саме протягом двох років невиконанням обов`язку щодо державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачів, із відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАТЬКІВЩИНА» () повернути земельну ділянку площею 6,31 га, кадастровий номер :01:001:0474 власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Стягнути з товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАТЬКІВЩИНА» (; місцезнаходження: Дніпропетровська область, с. Євдокіївка) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ):

- судовий збір в розмірі 908 грн.

Стягнути з товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАТЬКІВЩИНА» (; місцезнаходження: Дніпропетровська область, с. Євдокіївка) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ):

- судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 листопада 2021 року.

Суддя Т.А.Ковальчук