Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

6 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Запорізької міської ради ,третя особа ОСОБА_2 ,про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

Встановив:

В грудні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,в якому заявив вимоги до Запорізької міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої пошкодженням автомобіля внаслідок падіння дерева.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.08.2019 року приблизно о 14.00 год.на належний йому на праві власності автомобіль марки VOLKSWAGEN Golf р.н. НОМЕР_1 по вул.Бочарова 14 в м.Запоріжжі впала частина сухого дерева довжиною 6 метрів та пошкодила автомобіль .

Позивач за фактом заподіяння шкоди звернувся із заявою до Шевченківського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до звіту № 551 від 31.10.2019 року , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля,без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу складників,з ПДВ на запчастини, складає 46382 гр.83 коп.

Позивач звертався до відповідача із заявою про заподіяння шкоди внаслідок падіння сухого дерева, проте до теперішнього часу матеріальні збитки йому не відшкодовано.

Також позивач зазначає,що внаслідок пошкодження автомобіля та неможливості ним користуватись він зазнав моральної шкоди через перенесені душевні страждання,психічні переживання,вимушений був змінити звичний спосіб життя,відновлення транспортного засобу та захист порушених прав вимагає додаткових зусиль,з урахуванням викладеного позивач оцінив заподіяну моральну шкоду у 5000 гр.

Посилаючись на вказані обставини,позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 46 382 гр.83 коп.матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу,1200 гр.витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження,5000 гр.відшкодування моральної шкоди,інші пов`язані з розглядом справи судові витрати та витрати на оплату професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 16.12.2019 р.було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

Запорізькою міською радою було надано до суду відзив на позов,за змістом якого відповідач наголошує ,що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того,що майнова шкода завдана ОСОБА_1 саме Запорізькою міською радою.Звертає увагу,що дерево,внаслідок падіння якого за адресою АДРЕСА_1 пошкоджено автомобіль позивача,на балансі районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не перебуває,вказаний вище автомобіль був залишений у житловій зоні під деревом на земельній ділянці,яка не облаштована в установленому законом порядку для зберігання транспортних засобів мешканців,тому пошкодження автомобіля внаслідок падіння дерева є наслідком власної недбалості користувача автомобіля ОСОБА_3 .

Третя особа ОСОБА_3 письмових пояснень щодо позову або відзиву суду не надавала.

Позивачем до суду була надана відповідь на відзив,в якому він наполягав на задоволенні позову як законного та обґрунтованого.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Остопарченко Л.В.підтримала позов та пояснила,що факт падіння дерева на автомобіль,що є власністю позивача,зафіксовано Шевченківським ВП,а розмір завданої внаслідок цього матеріальної шкоди визначено звітом автотоварознавчого дослідження. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 ,де 04.08.2019 р.приблизно о 14.00 год.сталася згадувана вище подія,є власністю територіальної громади ,власник в особі ЗМР є відповідальним за озеленення та догляд за об`єктами благоустрою,до яких належить і дерево,що впало на транспортний засіб позивача. Позивач зазнав і моральної шкоди,оскільки після пошкодження автомобіля не міг ним користуватись,переніс стрес,психічні переживання,витратив власний час та кошти для з`ясування питання про відповідальних за шкоду осіб,оцінив завдану моральну шкоду у 5000 гр. У зв`язку з розглядом справи позивач поніс витрати по оплаті послуг оцінки майна,на професійну правничу допомогу,по оплаті судового збору,які також покладаються на відповідача як на особу,відповідальну за завдану шкоду,оскільки відповідачем не доведено,що шкода заподіяння не з його вини.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила,що вона мешкає по АДРЕСА_1 ,у її користуванні перебуває автомобіль марки VOLKSWAGEN Golf р.н. НОМЕР_1 ,власником якого є її батько ОСОБА_1 04.08.2019 р.приблизно о 14.00 год.вона на цьому автомобілі приїхала у двір вказаного будинку,залишила автомобіль напроти 5-го під`їзду на короткий час,з речами тільки встигла зайти у квартиру, коли сусід повідомив,що на автомобіль впало дерево. Автомобіль вона залишила на земельній ділянці між житловими будинками,візуально визначити стан дерева,яке знаходилось поблизу та згодом впало на автомобіль,не мала можливості,оскільки дерево було заввишки 6 метрів,з листям,лише після падіння з`ясувалось,що воно зсередини гниле. Вважає,що подія є наслідком бездіяльності з боку ЗМР,оскільки протягом багатьох років не проводилось обстеження зелених насаджень у дворі будинку та своєчасно не було виявлено і видалено гниле дерево,що становить небезпеку.

Представник відповідача Запорізької міської ради за довіреністю Онищенко Л.А.в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав,викладених у відзиві. Наголошувала на тому,що належне утримання та своєчасне обслуговування об`єктів благоустрою забезпечує балансоутримувач,проте дерево,внаслідок падіння якого було заподіяно шкоду позивачу,не перебувало на балансі відповідача, є безгосподарчим об`єктом,який ЗМР не обслуговується. Автомобіль позивача був залишений ОСОБА_3 у житловій зоні під деревом,де вона на свій розсуд влаштувала стоянку для приватного автомобіля,бачила стан дерева,розташованого поруч,тому саме її халатність призвела до пошкодження автомобіля. Земельна ділянка,де сталася подія,є власністю територіальної громади,не передавалась у користування,чому за результатами щорічного обстеження цієї земельної ділянки уповноважені від власника особи не внесли згадуване вище дерево до переліку об`єктів благоустрою та не обстежили його технічний стан,інформацією не володіє. Вважає,що за станом зелених насаджень,які не перебувають на балансі ЗМР,мають слідкувати мешканці розташованих поблизу будинків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Судом встановлено, що 04.08.2019 року приблизно о 14.00 год.по вул.Бочарова 14 в м.Запоріжжі на автомобіль VOLKSWAGEN Golf р.н. НОМЕР_1 ,власником якого є позивач ОСОБА_1 , впала частина стовбура сухого дерева довжиною 6 метрів , завдавши автомобілю пошкоджень.

Згідно звіту № 551 від 31.10.2019 р. ,вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Golf р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок падіння дерева,без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових,з ПДВ на запчастини, становить 46382 гр.83 коп.

Вартість матеріальної шкоди,заподіяної власнику автомобіля VOLKSWAGEN Golf р.н. НОМЕР_1 ,внаслідок його пошкодження,становить 20981 гр.48 коп.

Вартість вказаного звіту складає 1200 грн.(а.с.48-49),що підтверджується квитанцією від 29.10.2019 р.про сплату вказаної суми позивачем через установу Приватбанк,зі сплатою 25 гр.комісії банку з платника(а.с.50).

Відповідно до п.7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на останнього в даному випадку покладається лише обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розміру.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав,що він є мешканцем будинку по АДРЕСА_1 ,04.08.2019 р.приблизно в обідній час знаходився дома,у вікно, яке виходить у двір будинку,бачив,як на автомобілі до під`їзду приїхала його сусідка ОСОБА_5 ,залишивши автомобіль на земельній ділянці між будинками.Щойно сусіди з речами увійшли до під`їзду,як на їх автомобіль впало дерево,про що він їм негайно повідомив. Згадуване дерево тривалий час не обстежувалось та не обслуговувалось,навколо нього не було облаштовано огородження або інформація про небезпеку падіння.

Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем висновком Шевченківського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за наслідками розгляду звернення ЄО № 20307 від 05.08.2019 року щодо встановлення осіб,винних у пошкодженні автомобіля (а.с.16-18).

Також за зверненнями ОСОБА_3 до ЗМР з приводу визначення прибудинкової території по АДРЕСА_1 ,листом від 03.10.2019 р.їй було повідомлено,що запитувана територія у власність або користування не передавалась,перебуває у власності територіальної громади м.Запоріжжя(а.с.13-14),керуючою компанією «Мрія» не обслуговується(а.с.20-23).

В зв`язку з цим, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт заподіяння йому матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження належного на праві власності транспортного засобу через падіння дерева.

Вирішуючи питання щодо особи, яка несе відповідальність за заподіяну позивачу шкоду, суд керується таким.

Відповідно до ст.ст.1,13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою відносяться парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об`єкти, об`єкти промисловості, комунально-складські та інші об`єкти у межах населеного пункту.

Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону).

Частиною 3 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.2.1,5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105 (далі - Правила), на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.

Згідно п.5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Відповідно до п.5.8 Правил, догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.

Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежуються усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п.5.2 Положення про систему моніторингу зелених насаджень у містах і селищах міського типу України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 04.08.2008 року №240, з метою контролю за станом зелених насаджень міст та селищ міського типу балансоутримувач об`єкта благоустрою зеленого господарства здійснює їх загальні, часткові та позачергові огляди.

Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. Під час загального огляду обстежують усі елементи, а під час часткового - лише окремі елементи об`єктів благоустрою зеленого господарства. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Статтею 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

А відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно з пп.7 п.«а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення; охорона зелених насаджень і водойм тощо.

Тобто,до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів,визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень,а обов`язок відшкодування заподіяної позивачу матеріальної шкоди внаслідок падіння дерева покладається на балнсоутримувача,визначеного органом місцевого самоврядування.

В судовому засіданні встановлено,що дерево,внаслідок падіння якого був пошкоджений належний позивачу автомобіль,було розташовано на землі комунальної власності,проте з невідомих причин не перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету ЗМР або будь-якої іншої організації,в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди покладається на Запорізьку міську раду,до відання виконавчого комітету якої належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботу з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів.

При визначені розміру відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди суд враховує,що заявлена позивачем до стягнення сума 46382 гр.83 коп. згідно звіту № 551 від 31.10.2019 р. , є вартістю відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Golf р.н. НОМЕР_1 та обчислена без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових,з ПДВ на запчастини.

Водночас,у цьому звіті його автор зазначає,що автомобіль 1998 року випуску,строком експлуатації більше 21 року(а.с.29),тому при визначенні розміру матеріальної шкоди ,заподіяної власнику автомобіля,він визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахування значення коефіцієнта фактичного зносу складових транспортного засобу та величини втрати товарної вартості за умови доцільності відновлювального ремонту(а.с.33),що становить 20 981 гр.48 коп.

Саме у такому розмірі матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача, з покладенням на нього також і витрат на проведення дослідження автомобіля у розмірі 1200 гр.,комісії банку за приймання такої оплати у розмірі 25 гр.

При вирішенні позову про відшкодування моральної шкоди суд керується наступним.

Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, у п. 3 зазначеної постанови вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 9 вищевказаної постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації , а крім того у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.

Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським судом з прав людини(далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що, « …з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути ,як таке, розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

З урахуванням приписів ст.1167 ч.1 ЦК України,моральна шкод ,завдана фізичний особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою,яка її завдала,за наявності її вини,крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи,що внаслідок бездіяльності відповідача,який не довів протилежне,було пошкоджено майно позивача,що має значну вартість,позивач очевидно переніс психічні переживання,не міг користуватись цим майном за призначенням,витратив значний час та власні кошти на відновлення своїх прав,йому дійсно була завдана моральна шкода,якої за подібних обставин зазнала б будь-яка особа.

Заявлений позивачем до відшкодування моральної шкоди розмір 5000 гр.є розумним та співмірним немайновим втратам,яких він зазнав,є справедливою компенсацією з огляду ще й на те,що відповідач протягом з серпня 2019 р.не вживав заходів для добровільного відновлення втрат позивача.

Також позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу,яку на підставі відповідного договору надає адвокат Остопарченко Л.В.,її обсяг та вартість підтверджені письмовими доказами на суму 9100 гр.та підлягають стягненню з відповідача,оскільки пов`язані з розглядом справи.

При зверненні до суду з позовом,позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 768 гр.40 коп.,що підтверджено квитанцією.

На підставі ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру частково задоволених вимог майнового характеру,з відповідача на користь позивача суд стягує витрати по оплаті судового збору у розмірі 347 гр.58 коп.

Також позивачем понесені інші витрати,пов`язані з розглядом справи,а саме на відправлення учасникам справи документів процесуального змісту,на загальну суму 117 гр.,що підтверджено квитанціями «Укрпошта»,які відповідно до п.4 ч.2 ст.133 ЦПК України також стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.22,23,322,373,1166,1167 ЦК України,ст.42,125,126 ЗК України,Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,Закону України «Про благоустрій населених пунктів»,ст. ст.12,13,76,81,141,142 ч.3 258,259,263,265,353,355 ЦПК України, суд-

Ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу у розмірі 20981 гр.48 коп.,витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 гр.,комісія банку у розмірі 25 гр., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 гр.,витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9100 гр.,витрати,пов`язані з розглядом справи у розмірі 117 гр.,судовий збір у розмірі 347 гр.58 коп.,а всього стягнути 36 771(тридцять шість тисяч сімсот сімдесят одну)гривню 06 копійок.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ,зареєстрована адреса проживання : АДРЕСА_2

Відповідач Запорізька міська рада,місце знаходження:м.Запоріжжя, пр-т Соборний буд.206,69105,.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.А.Галущенко