Справа № 595/157/21
Провадження № 2/595/157/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 2000 грнморальної та 2052, 91 грнматеріальної шкоди. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 02 травня 2020 року, близько 02 год. 47 хв., ОСОБА_4 прийшов до її будинку і вибив камінням дві шиби у пластикових вікнах. ЇЇ син ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_4 , так як останній є колишнім її співмешканцем. Приблизно від травня 2020 року відповідач проживає окремо від неї, у своєї матері в с.Медведівці Чортківського району. За фактом завдання матеріальної шкоди шляхом розбиття склопакетів у вікнах вона зверталася із заявою до поліції, однак особу, яка вчинила злочин, не було встановлено органом досудового розслідування, незважаючи на те, що син ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 і детально описав його риси та одяг, в якому останній був одягнений. У зв`язку із протиправними діями відповідача вона була змушена замінити розбиті склопакети у двох металопластикових вікнах на нові. Згідно товарних чеків від 26 травня 2020 року та від 05 серпня 2020 року витрати на заміну склопакетів становлять 2052, 91 грн. Крім того, їй була заподіяна моральна шкода, що полягала у душевних стражданнях, оскільки подія сталася вночі, були налякані подією вона та її діти, у неї погіршилося самопочуття, виник тривожний стан через розбиття вікон. Вона була вимушена витрачати час та кошти на ремонт вікон. Заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 2000 грн.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 надав суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що згідно відповіді Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції від 21 липня 2020 року за №6697/105/01-ДД та довідки від 13 травня 2020 року щодо результатів розгляду повідомлення ОСОБА_1 , не встановлено особу, яка пошкодила вікна в житловому будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . Проведеною перевіркою не встановлено вини ОСОБА_4 у пошкодженні вікон в житловому будинку ОСОБА_1 . Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, До позовної заяви не долучено доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_4 в пошкодженні вікон в житловому будинку ОСОБА_1 .

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, в якій вона вказала, що у відзиві представник відповідача посилається на відповідь Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції від 21.07.2020 року №6697/105/01-ДД та довідку від 13.05.2020 року, в яких зазначено, що поліцією не встановлено особу, яка пошкодила вікна в її будинку. Крім того, представник відповідача мотивує позицію сторони тим, що відсутні докази, які підтверджують вину ОСОБА_4 . Однак вона з даною позицією не згідна, так як доказом вини відповідача є покази свідка - її сина, ОСОБА_7 , який впізнав ОСОБА_4 і детально описав його риси та одяг, у якому останній був одягнений. У тих самих речах ОСОБА_4 з`явився на наступний день до поліції давати пояснення. З яких причин поліцією не враховані показання свідка їй невідомо. Крім того наголошує, що відповідь Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції від 21.07.2020 року №6697/105/01-ДД та довідка від 13.05.2020 року не мають преюдиційної сили, тому не можуть враховуватись судом як беззаперечний доказ наявності або відсутності вини відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 надав заперечення на відповідь на відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки до позовної заяви та відповіді на відзив не долучено доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_4 у пошкодженні вікон в житловому будинку ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги з підстав, викладених в позові та відповіді на відзив, підтримали, позивачка суду пояснила, що на момент пошкодження майна і по теперішній час перебуває у неприязних стосунках з ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні дав пояснення, які узгоджуються з відзивом на позов та запереченням на відповідь на відзив.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_5 , який є сином позивача, суду показав, що 02 травня 2020 року, вночі, після розбиття склопакетів у металопластикових вікнах їхнього будинку, він разом з матір`ю вибіг на вулицю і встиг побачити ОСОБА_4 , який тікав від будинку. Інших осіб в той час на вулиці не було. Він впізнав ОСОБА_4 , який раніше проживав разом з ними в їхньому будинку, по рисах та одягу, в якому той був одягнений.

Згідно довідки про результати розгляду повідомлення ОСОБА_1 , складеної 13.05.2020 р. інспектором Бучацького відділення поліції Король З.І., 02 травня 2020 року, о 02 год. 51 хв., в чергову частину Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що 02.05.2020 року, приблизно о 02 год. 47 хв., невідома особа пошкодила її вікно, а саме, кинула у вікно каменем. Вона підозрює колишнього співмешканця ОСОБА_4 . Працівниками поліції було опитано ОСОБА_1 , яка пояснила, що 02.05.2020 року, приблизно о 02:45 год., перебуваючи по місцю свого проживання в с.Старі Петликівці Бучацького району, а саме, у своїй кімнаті, почула сильний гуркіт, а також почула як осипається скло. Після чого одразу ж ввімкнула світло у кімнаті і вибігла у коридор будинку. В коридорі також почула гуркіт із кухні та як осипається скло. Після чого вона зайшла в кімнату до своїх синів та разом із своїм старшим сином ОСОБА_5 вийшла на вулицю для того, щоб подивитися, хто міг розбити дві шиби у двох металопластикових вікнах, а саме, одну шибу на кухні та одну - у житловій кімнаті. Проте, надворі нікого не побачила. На думку ОСОБА_1 дані вікна міг розбити її колишній співмешканець ОСОБА_4 , з яким вони близько тижня разом не проживають. Даним пошкодженням вікон їй завдано матеріальних збитків на суму 4000 (чотири тисячі) гривень. Під час проведення перевірки працівниками поліції було опитаноОСОБА_4 , який пояснив, що 02.05.2020 року цілу ніч перебував по місцю свого проживання в с.Медведівці Бучацького району, нікуди з дому не виходив. Наміру пошкоджувати вікна в будинкуОСОБА_1 у нього не було.

З повідомлення т.в.о. начальника Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Простого І.М. від 21 липня 2020 року №6697/105/01-ДД, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що опитаний під час перевірки ОСОБА_4 пояснив, що в ту ніч, коли було пошкоджено майно в будинку ОСОБА_1 , він перебував за місцем свого проживання в с.Медведівці Бучацького району, що і підтвердили його співмешканці. Працівниками поліції проводилися бесіди із жителями с.Старі Петликівці Бучацького району з метою встановлення можливих свідків чи очевидців пошкодження вікон в житловому будинку, однак проведеними заходами не встановлено таких осіб, чи інших засобів фіксації даного правопорушення. Враховуючи, що завдана матеріальна шкода є малозначимою та не становить суспільної небезпеки, а також, що дана ситуація містить цивільно-правові відносини, для вирішення яких необхідно звертатися до суду в приватному порядку, працівниками поліції прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання неповнолітнього свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Сторони перебувають у неприязних стосунках.

Під час розгляду повідомлення ОСОБА_1 про умисне пошкодження майна, остання пояснила працівникам Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції, щовікна міг розбити її колишній співмешканець ОСОБА_4 . При цьомуОСОБА_1 не вказувала, що її син ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка пошкодила вікна.

В результаті розгляду працівниками Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліціїповідомлення ОСОБА_1 про умисне пошкодження майна, не встановлено причетність ОСОБА_4 до пошкодження майна.

У позові ОСОБА_1 вказує ту обставину, що її колишній співмешканець ОСОБА_4 пошкодив вікна у будинку, а на підтвердження цієї обставини наводить такий засіб доказування, як показання свідка, яким є її неповнолітній син.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України, цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення: наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини у заподіянні шкоди.

Відтак, відсутність хоча б одного елемента складу цивільного правопорушення виключає настання цивільної відповідальності. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних прав за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених судом обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд вважає, що показання неповнолітнього свідка ОСОБА_5 про те, що 02 травня 2020 року, вночі, після розбиття склопакетів у металопластикових вікнах їхнього будинку, він бачив ОСОБА_4 , який тікав від будинку, є недостатнім доказом для того, щоб дійти висновку про пошкодження вікон у будинку позивача її колишнім співмешканцем ОСОБА_4 .

Оскільки позивачем не надано суду інших належних, допустимих та достатніх доказів неправомірних дій відповідача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.12,13,80,81,89,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.1166,1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту рішення - 19 листопада 2021 року.

Суддя: В. Б. Федорончук