УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Яковлєва О.М.,

справа №766/16939/19; провадження №2/766/12940/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВАНГЕР» (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Карла Маркса, буд. 31, кв. 1), третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Ларді» (, місцезнаходження: 61072, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 24-Б) про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

22 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа у справі: товариство з обмеженою відповідальністю «Ларді» про стягнення моральної шкоди, у якій просив стягнути з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн. та судового збору; витребувати докази.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що займається підприємницькою діяльністю, а саме вантажоперевезенням різноманітних вантажів Україною. Для ведення господарської діяльності користується біржою вантажів яка розміщена у мережі інтернет на інтернет-сайті за адресою http://iardi-trans.com яка згідно інформації з сторінки https://lardi-trans.com/about/article/12/ належить ТОВ «Ларді», ця біржа вантажів має репутаційну систему завдяки якій замовник вантажоперевезення може дізнатися про надійність вантажоперевізника на підставі відгуків замовників перевезення які мали співпрацю (господарські відносини) раніше.

Позивач дізнався, що 30.07.2021р. співробітник ТОВ «СТАВАНГЕР» із обліковим записом « ОСОБА_2 (СТАВАНГЕР, ТОВ)» залишив негативний відгук на інтернет-сторінці, яка має адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 про позивача та написав, що під час вантажоперевезння ФОП « ОСОБА_1 » вкрав вантаж, що перевозився. Згодом відгук було видалено представниками ТОВ «Ларді» через те, що ТОВ «СТАВАНГЕР» не надав доказів крадіжки вантажу. Разом з тим, через залишений відгук низка замовників відмовилась від співпраці з позивачем через підозру у ненадійності як перевізника та ризику втрати майна через крадіжку. Ця ситуація завдала позивачу значних душевних хвилювань, що й обумовило звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 5-денного строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 01.12.2021 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2021 року клопотання позивача про витребування доказів повернуто позивачу.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не прибув, 26.11.2021 року подав клопотання, за змістом якого просив витребувати докази у третьої особи, судове засідання провести без його участі, позовні вимоги, вимоги надані у заявах та клопотаннях, що були подані раніше підтримав у повному обсязі.

У час призначений до розгляду справи інші учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду місцезнаходженням, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125.

За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Обставин, які б перешкоджали проведенню судового засідання судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає за можливе продовжити судове засідання та вирішити питання щодо наявність підстав для закриття провадження у справі без осіб, що беруть участь у розгляді справи, крім того, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено що наявні підстави для закриття провадження у справі виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справи суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З аналізу поданих позивачем заяв встановлюється, що у справі яка розглядається суб`єктом звернення до суду є фізична особа-підприємець, щодо якої як суб`єкта господарської діяльності розміщено інформацію про господарську діяльність підприємця, у зв`язку з чим за позицією позивача постраждала ділова репутація ОСОБА_1 .

Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до п. 16-1 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 24 ЦПК (нині ст. 19) спори про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підвідомчі суду, якщо хоча б однією зі сторін у них є громадянин (фізична особа). Суду підвідомчі також спори між юридичними особами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, якщо ці вимоги взаємопов`язані з іншими вимогами, вирішення яких віднесено до відання суду загальної юрисдикції (наприклад, про спростування поширеної інформації та відшкодування у зв`язку з цим заподіяної моральної шкоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із п. п. 1, 15, 16 ч. 1ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Встановивши, що спір у справі, що розглядається виник між особами, які здійснюють господарську діяльність, в процесі та в результаті здійснення позивачем підприємницької діяльності, що у тому числі підтверджується поясненнями у позові позивачем, суд доходить до висновку про господарсько-правову природу виниклих між сторонами відносин, з огляду на що спір, що виник між сторонами не відноситься до юрисдикції цивільного суду, та не може вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України з роз`ясненням позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст. 255, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

Провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВАНГЕР» (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Карла Маркса, буд. 31, кв. 1), третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Ларді» (, місцезнаходження: 61072, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 24-Б) про стягнення моральної шкоди закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 01.12.2021 року.

Суддя Є.М. Булах