Справа №549/321/21
Провадження №2/549/113/21
УХВАЛА

01 грудня 2021 року Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі судді Крєпкого С.І. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ступніка Сергія Васильовича, про забезпечення позову,

установив:

29 листопада 2021 року до Чорнухинського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Разом з позовом представником позивача було подано заяву про забезпечення позову.

Необхідність забезпечення позову в заяві обгрунтовано тим, що відповідно до договору позики від 05.04.2021 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в розмірі 1 000 доларів США під 10% в місяць.

Строк повернення позову до 04.08.2021.

ОСОБА_2 борг не повертає, продовжує користуватись позиченими коштами.

Представник позивача посилається також на те, що відповідач має у власності спірну земельну ділянку, за рахунок якої міг погасити борг згідно з п.3.4 Договору позики, і за рахунок якої, в разі невиконання судового рішення, може бути здійснено його примусове виконання.

Зважаючи на те, що з 01.07.2021 земельні ділянки (паї) сільськогосподарського призначення можуть бути предметом продажу, існує реальна можливість відчуження відповідачем свого єдиного нерухомого майна земельної ділянки площею 3,17 га ріллі, розташованої на території Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер :00:027:0009, невжиття заходів по забезпеченню позову може в майбутньому зробити неможливим виконання рішення суду.

Просив суд, накласти арешт на земельну ділянку площею 3,17 га, яка належить ОСОБА_2 , розташовану на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області, номер запису про право власності/довірчої власності 15568202, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Позивачем надано копію договору позики від 05.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США під 10% на місяць, а останній зобов`язується суму позики повернути в строк до 04.08.2021 в грошовому еквіваленті або шляхом передачі ОСОБА_1 земельної ділянки площею 3,17 га, розташованої на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер :00:027:0009; копію розписки ОСОБА_2 від 06.04.2021 про отримання від ОСОБА_1 позики в сумі 1 000 доларів США, які зобов`язувався повернути до 04.08.2021.

Крім того, позивачем надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з якого вбачається, що ОСОБА_2 має у власності земельну ділянку площею 3,17 га, кадастровий номер :00:027:0009, розташовану на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області.

Відомості щодо ціни вказаної земельної ділянки матеріали заяви про забезпечення позову не містять.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

З огляду на викладене, вирішуючи питання про забезпечення позову, оскільки предметом спору є стягнення коштів, розмір яких на день звернення з позовом становив 1700 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно з позовною заявою складає 44 337,02 грн, враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та доцільність при такій ситуації заборони ОСОБА_2 відчужувати зазначену земельну ділянку.

Такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

При цьому необхідно зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується під час розгляду заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150,153, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представник ОСОБА_1 - адвоката Ступніка Сергія Васильовича про забезпечення позову, задовольнити частково.

Заборонити відчужувати ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , земельну ділянку площею 3,17 га, розташовану на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер :00:027:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51.

Найменування сторін:

1)позивач (особа, на користь якої постановлена ухвала): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

2)відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років (ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 01 грудня 2021 року.

Суддя С.І.Крєпкий