Провадження № 2/752/1389/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
06 вересня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
09.10.2019 року ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням .
В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . На житловій площі, належної ОСОБА_4 на праві власності квартири зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 , котрий фактично не проживає у належній йому на праві власності квартирі протягом останніх трьох років. На час придбання спірної квартири у власність позивачу було повідомлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований , однак у квартирі не проживає, Факт реєстрації відповідачів на житловій площі зазначеної квартири створює для нього перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просила визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право користування належним ОСОБА_4 на праві приватної власності житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_2 .
10.01.2020 року, після усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, було відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.
07.05.2020 року позивача у справі ОСОБА_4 було замінено на його правонаступника ОСОБА_1
10.03.2021 року підготовче провадження закрито.
У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги підтримує, проти судового розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 28.11.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О., зареєстрований в реєстрі за №3068 (а.с.40).
Право приватної власності плозивачки ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , 28.11.2019 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 34357392 (а.с.41).
Судом також встановлено, що продавець за договором купівлі-продажу квартири від 28.11.2019 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О., зареєстрований в реєстрі за №3068 - ОСОБА_4 право власності, на квартиру АДРЕСА_1 набув на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 14.10.2014 року з ОСОБА_6 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу в реєстрі за №2424 (а.с.10-13).
За даними Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб за адресою - - АДРЕСА_2 , витяг №10465928 від 11.10.2019 року на зазначеній житловій площі квартири зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.01.2015 року по теперішній час (а.с.24).
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись до суду з позовом, представник позивача ОСОБА_4 стверджувала, що відповідач ОСОБА_2 на житловій площі належної останньому на праві приватної власності квартири не проживає фактично з моменту реєстрації.
Позивачка ОСОБА_1 , підтримавши позовні вимоги адвоката Дрижакової Д.Ю., заявлені в інтересах ОСОБА_7 , підтвердила факт непроживання відповідача в належній ії на праві приватної власності квартирі АДРЕСА_1 .
Зазначені позивачем обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідача.
Зважаючи на те, що відповідач у справі не проживає у спірній квартирі без поважних на те причин більше одного року, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування його невідоме, останній не є членом сім`ї позивачки, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 , шляхом зняття його з реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_2 , шляхом зняття з реєстрації за адресою - АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк