У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021 Справа №607/3752/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбич В.Л., з участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Даниловича Андрія Богдановича та скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти від 13 вересня 2021 року у виконавчому провадженні №46679422,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Даниловича А.Б. та скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти від 13 вересня 2021 року у виконавчому провадженні №46679422.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на виконанні Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області знаходиться виконавче провадження № 46679422 щодо примусового виконання виконавчого листа № 607/3752/14-ц виданого 11 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до його повноліття. 13 вересня 2021 року заступником начальника відділу ДВС було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх його відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику, в результаті чого було арештовано його рахунок який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» для зарахування йому соціальних виплат, так як він являється інвалідом ІІ групи. За наслідками вказаних дій державного виконавця, з початку вересня 2021 року він не може отримувати належну йому соціальну виплату, яка являється єдиним джерелом його існування, а також не має можливості оплачувати комунальні платежі та далі виплачувати борг, який має намір відшкодувати в повному обсязі. У відповідь на його звернення стосовно скасування арешту, Калуським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомлено про можливість зняття арешту лише за рішенням суду. Враховуючи викладене просить скаргу задовольнити та скасувати постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника.

16 листопада 2021 року на адресу суду надійшло письмове заперечення на скаргу згідно якого Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) просить суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі з огляду на наступне. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає перелік підстав для зняття арешту з коштів боржника, у всіх інших випадках, не передбачених вказаною статтею, арешт може бути знятий за рішенням судe, про що боржника було повідомлено у відповідному листі-відповіді. Крім того, заборгованість зі сплати аліментних платежів станом на 16 листопада 2021 року складає 76 560 грн.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився попередньо звернувшись із заявою про розгляд справи у відсутності представника, у задоволенні скарги просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року у справі №607/3752/14-ц позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто із ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи 13 березня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

13 вересня 2021 року в ході виконання виконавчого провадження № 46679422 з примусового виконання виконавчого листа №607/3752/14-ц виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 11 лютого 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, заступником начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Даниловичем Андрієм Богдановичем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно вказаної постанови накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки серії 12 ААБ №169266 від 26 червня 2019 року до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №982 від 26 червня 2019 року, ОСОБА_1 присвоєно ІІ групу інвалідності з підстав загального захворювання на строк до 01 липня 2022 року.

З 01 лютого 2017 року по 30 червня 2022 року ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу, як особі з інвалідністю ІІ групи загальне захворювання, про що свідчить довідка про отримання допомоги №2885/02-08 видана Управлінням соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації 12 жовтня 2021 року.

Згідно довідки №2969 виданої Управлінням соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації 20 жовтня 2021 року, призначені ОСОБА_1 державні соціальні виплати перераховуються на поточний рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 має відкритий рахунок у банку № НОМЕР_3 на який отримує соціальні виплати.

Також судом встановлено, що оскаржуваною постановою про накладення арешту на кошти божника від 13 вересня 2021 року було накладено арешт на картковий рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», на який отримує соціальні виплати, що вбачається зі змісту скарги та не спростовано відділом ДВС.

У скарзі скаржник посилається на те, що у зв`язку з існуючою забороною, він не може отримати соціальну виплату, яка є його єдиним джерелом для існування.

При розгляді скарги суд враховує наступне.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В той же час статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч. 1 та ч. 3, ч. 10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, передбачено право виконавця накладати арешт на майно (кошти) боржника під час відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку постанова про арешт коштів боржника винесена у відповідності до положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавець не накладав арешт на соціальні виплати боржника та не звертав на них стягнення. У винесеній постанові чітко прописано, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

А тому розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши у сукупності надані докази і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Даниловича Андрія Богдановича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 13 вересня 2021 року та скасувати постанову заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Даниловича Андрія Богдановича від 13 вересня 2021 року в частині накладення арешту на кошти боржника, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_3 , картка для виплат НОМЕР_4 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на який ОСОБА_1 отримує соціальні виплати.

На підставі наведеного та керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Даниловича Андрія Богдановича про скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти від 13 вересня 2021 року у виконавчому провадженні №46679422 - задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Даниловича Андрія Богдановича про арешт коштів боржника від 13 вересня 2021 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять як соціальні виплати ОСОБА_1 , на рахунок № НОМЕР_3 , картка для виплат НОМЕР_4 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (РНОКПП НОМЕР_1 ), на який ОСОБА_1 отримує соціальні виплати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич