Провадження №2/522/3001/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів за позикою від 07.02.2020 року у розмірі 678 960 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 надала у позику ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 28 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на момент надання позики становило 678 960 грн., безвідсотково, на строк до 07 липня 2020 року. Вказувала, що кошти були передані позичальнику в повному обсязі в момент підписання розписки. У встановлений строк позика повернута не була. Вказувала, що нещодавно їй стало відомо, що у вересні 2020 року ОСОБА_4 помер. Також стало відомо, що 22.10.2020 року приватним нотаріусом ОМНО було відкрито спадкову справу № 66622191 до майна померлого ОСОБА_4 . Вказувала, що спадкоємцем померлого є ОСОБА_2 , а отже вважає, що останній має відповідати за зобов`язаннями спадкодавця.

Ухвалою суду від 24.12.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 22.02.2021 року.

У підготовче засідання 22.02.2021 ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутністю. ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, представник відповідача адв. Дячук П.М. надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Розгляд справи відкладено на 23.03.2021 року.

У підготовче засідання 23.03.2021 року сторони не з`явилися, ОСОБА_1 надала суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 23.03.2021 року було розглянуто заяву позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович Олени Юріївни належним чином завірену копію спадкової справи №28/2020, заведену 22.10.2020 року до майна померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого у вересні 2020 року.

Розгляд справи відкладено на 19.04.2021 року.

На виконання ухвали суду від 23.03.2021р. до суду 15.04.2021р. від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. надійшла фотокопія спадкової справи №28/2020 до майна ОСОБА_4 , померлого у вересні 2020 року (а.с.36-61).

У підготовче засідання 19.04.2021 року сторони не з`явилися, позивачкою ОСОБА_1 та представником відповідача адвокатом Дячук П.М. на адресу суду надані заяви про відкладення. Розгляд справи відкладено на 24.05.2021 року.

До суду 21.05.2021 року надійшла заява представника ОСОБА_3 адв. ОСОБА_5 , згідно якої просив залучити ОСОБА_3 до участі у зазначеній справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору. Також надав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 24.05.2021 року з`явилася ОСОБА_1 , проти залучення ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору не заперечувала.

Також з`явився представник ОСОБА_2 адвокат Дячук П.М., який проти залучення ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, не заперечував.

Протокольною ухвалою суду, згідно ст.ст.53, 197 ЦПК України, було задоволено клопотання адвоката Тулянцева Д.С. та залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, відкладено розгляд справи на 05.07.2021 року з метою ознайомлення з матеріалами справи та правом на надання пояснень.

До суду 15.06.2021 року представник ОСОБА_3 адв. ОСОБА_5 надав письмові пояснення третьої особи щодо позову (а.с.105-113), згідно яких зазначив, що у вересні 2020 року помер її рідний дядько ОСОБА_4 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті рідного дядька було відкрито спадкову справу за №66622919. Вказували, що ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги за правом представлення, так як його покійна матір ОСОБА_6 була рідною сестрою померлого ОСОБА_4 .. Окрім того, живими родичами померлого є, також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які між тим спадщину не приймали та ніяких заяв до нотаріуса не подавали. У свою чергу ОСОБА_2 ані родичем померлого, ані будь-якою іншою особою, визначеною ст. 1261-1265 ЦК України, не є, а отже не має права на спадкування. Також посилався на те, що про існування будь-якої позики ОСОБА_4 за життя ніколи не говорив, окрім того у нього існував принцип «не позичати кошти». Також стверджував, що розписка була виконана не самим ОСОБА_4 , а невідомою йому особою.

У підготовче засідання 05.07.2021 року з`явився представник ОСОБА_3 адвокат Тулянцев Д.С., позов не визнав в повному обсязі, просив долучити до матеріалів справи надані ним письмові пояснення щодо позову. Також надав суду заяви, в яких просив відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 має бажання особисто надати пояснення у судовому засіданні. Крім того надав заяви про виклик у якості свідків приватного нотаріуса ОМНО Саганович С.Г. та сторони по справі.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. 05.07.2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Дячук П.М. через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив залучити ОСОБА_3 до участі у справі в якості відповідача. Дане клопотання просив розглядати за відсутністю сторони відповідача.

Суд протокольною ухвалою згідно ст.197 ЦПК України відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відкладення, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні приймає участь його представник, та приєднав до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_3 . Також відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Дячука П.М. про залучення ОСОБА_3 до участі у справі у якості співвідповідача, оскільки згідно ЦПК на це відсутня згода позивачки. Крім того, відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про виклик у якості свідка приватного нотаріуса ОМНО Саганович О.Ю., оскільки не вбачається його належного обґрунтування, та відмовлено у задоволенні клопотання про виклик сторін у якості свідків, оскільки на це немає їх згоди.

Жодних, не розглянутих клопотань, від сторін суду не заявлено.

Ухвалою суду від 05.07.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 21.09.2021 року.

У судове засідання 21.09.2021 року сторони не з`явились, розгляд справи було відкладено на 13.10.2021 року.

До суду 13.10.2021 року надійшло клопотання представника третьої особи адв. ОСОБА_5 про призначення по справі посмертної судової почеркознавчої експеритизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:

-Чи виконано текст та підпис від імені ОСОБА_4 в оригіналі розписки від 07.02.2020 року, копію якої надано позивачем до позову, самим ОСОБА_4 чи іншою особою з наслідування його справжнього почерку та підпису?;

- чи виконано текст та підпис від імені ОСОБА_4 в оригіналі розписки від 07.02.2020 року, копію якої надано позивачем до позову, самим позивачем із наслідуванням справжнього почерку та підпису ОСОБА_4 .?.

Розгляд справи 13.10.2021 року був відкладений на 30.11.2021 року у зв`язку з неявкою позивача та відповідача, з метою заслухання їх пояснень із приводу заявленого клопотання.

У судовому засіданні 30.11.2021 року був присутній представник відповідача адв. ОСОБА_9 та представник третьої особи адв. Тулянцев Д.С..

Ухвалою суду від 30.11.2021 року було залишено без задоволення клопотання представника третьої особи про призначення по справі судової експертизи.

Представник відповідача адв. Дячук П.М. та представник третьої особи адв. Тулянцев Д.С. у судовому засіданні заперечували проти вимог та просили відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва на спадщину не отримував, оскільки в спадковій справі відсутні докази їх родинних відносин. Окрім того, він є не єдиним спадкоємцем померлого. На якій підставі він подав заяву про вступ у спадщину представнику невідомо.

Представник третьої особи посилався на недійсність розписки, оскільки вважають, що остання була складена не ОСОБА_4 .. Зазначив, що ОСОБА_3 був племінником померлого та у них були добрій стосунки, йому добре знайомий почерк померлого дяді, а також у дяді не було потреби позичати кошти. Також зазначив, що ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте відповідного свідоцтва ще не отримав.

Позивачка поважність причин неявки суду не повідомила, у матеріалах справи наявна її заява, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Зважаючи на межі розгляду справи, а також належне сповіщення сторін, з урахування клопотання позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивачки.

Суд, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку про відмову в задоволенні позову на підставі наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів, позичених нею 07 лютого 2020 року ОСОБА_4 , строком до 07 липня 2020 року.

У матеріалах справи наявна розписка від 07.02.2020 року, згідно якої зазначено, що ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_1 кошти у сумі 28 000 дол. США, строком до 07.07.2020 року (а.с.6).

Дійсність наданої розписки належним чином будь-якою зі сторін (позивач та відповідач) не спростована. Також не надано доказів щодо повернення позичальнику суми позики позикодавцю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у вересні 2020 року, про що 25.09.2020 року Одеський міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25.09.2020 року та складено актовий запис №9457.

Згідно копії спадкової справи №28/2020 до майна померлого у вересні 2020 року ОСОБА_4 , остання була відкрита приватним нотаріусом ОМНО Саганович О.Ю. 22 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_2 (а.с.39).

Також із матеріалів спадкової справи вбачається, що 03.12.2020 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса ОМНО Саганович О.Ю. кредиторську вимогу (а.с.38), а також з заявою про прийняття спадщини 01.04.2021 року звернувся ОСОБА_3 , який згідно пояснень був племінним померлого (а.с.54).

Згідно довідки КП «БТІ» Одеської міської ради від 16.11.2020 року, станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі договору №Н/95-0328 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською Універсальною товарною біржою від 23.08.1995 року (дата реєстрації 05.10.1995 року) (а.с.51).

Листом від 22.10.2020 року приватний нотаріус ОМНО Саганович О.Ю. повідомила ОСОБА_2 про необхідність особисто з`явитись до приватного нотаріуса, а також визначила перелік документів, необхідний для подачі з метою отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с.45). Зазначені документи в підтвердження ступеню спорідненості не було надано.

Листом від 09.12.2020 року приватний нотаріус ОМНО Саганович О.Ю. повідомила ОСОБА_1 про отримання нею кредитною вимоги та визначила перелік документів, необхідний для подачі кредитором (а.с.50).

Листом від 01.04.2020 року приватний нотаріус ОМНО Саганович О.Ю. повідомила ОСОБА_3 про необхідність особисто з`явитись до приватного нотаріуса, а також визначила перелік документів, необхідний для подачі з метою отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с.60).

За розглядом справи встановлено, що ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 відповідного пакету документів до нотаріуса не подавали.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 заявляла вимоги до ОСОБА_2 як до спадкоємця померлого позичальника у порядку ст. 1282 ЦК України.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

А відтак, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Позивач на підтвердження невиконаних перед нею боргових зобов`язань померлого ОСОБА_4 надала розписку, у якій зазначено, що останній взяв у борг 28 000 доларів США та зобов`язався їх повернути до 07.07.2020 року.

Доводи третьої особи про те, що померлий не міг взяти грошові кошти у борг, та це не його підпис, ґрунтуються на припущеннях та доказами не підтверджені.

Відповідно до ст. 204 ЦК України дійсність правочину презюмується.

Договір позики на час розгляду даної справи недійсним не визнавався ні з тих підстав, що спадкодавець не підписував розписку про отримання боргу, ні з підстав того, що він не усвідомлював значення своїх дій, ні з яких інших підстав.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України.

Оскільки зобов`язання щодо сплати коштів, отриманих у позику не є нерозривно пов`язаним з особою боржника, ці зобов`язання входять до складу спадщини.

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, та підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, дослідивши матеріали справи, та спадкової справи, суд не вбачає, а позивачем та відповідачем не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого. Суд вбачає, що дійсно він подав заяву про прийняття спадщини, між тим, матеріали спадкової справи не містять доказів родинних відносин померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також, що останній є спадкоємцем будь-якої черги за законом.

Наявність складених заповітів/спадкових договорів від імені ОСОБА_4 судом також не встановлено.

За викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 та не вбачає, що саме ОСОБА_2 як спадкоємець має відповідати по зобов`язанням померлого ОСОБА_4 , які виникли за позикою від 07.02.2020 року.

Отже, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст.. 10, 11, 15, 16, 203, 207, 526, 530, 533, 536, 545, 612, 625, 626, 1046 1050, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261-1265, 1282 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 76, 81, 95, 133, 141, 223, 241, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 353, 354, 496 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складений 07.12.2021 року.

Суддя Домусчі Л.В.