Справа № 587/2156/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Верхньосироватська сільська рада (с. В. Сироватка, площа Козацької Слави, 2, Сумського району Сумської області), Приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту прийняття спадщини та факту належності правовстановлюючого документу

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини та факту належності правовстановлюючого документу. Подану заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника ОСОБА_2 , та після її смерті залилося спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай). Заявник фактично, відповідно до ст. 549 ЦПК РСР прийняв спадщину після смерті бабусі, однак в установленому законом порядку не здійснив переоформлення. При зверненні до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право власності за законом після смерті ОСОБА_2 , заявнику було відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі на спадкове майно сертифікаті на право на земельну ділянку (пай) серії СМ № 014902 виданого на ім`я ОСОБА_2 була допущена помилка, а саме вказано, « ОСОБА_2 замість вірного « ОСОБА_2 . Виходячи з наведеного заявник просить встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 014902 від 10.04.1996 р., виданого на ім`я ОСОБА_3 , та встановити факт прийняття спадщини заявником після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивач та його представники не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, по суті заяви покладаються на розсуд суду.

Заінтересована особа, приватний нотаріус, направила до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та онуком ОСОБА_2 ..

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Померлій, 09 серпня 1994 року ОСОБА_2 фактично належало права на земельну частку (пай) розміром 3.54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у землі, яка перебуває в колективній власності САПТЗТ «МАЯК», Сумського району Сумської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія: CM № 014902, виданого на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 11.04.1996 року за № 637.(а.с.12).

Згідно довідки Верхньосироватської сільської ради від 18.08.2021 року № 03-29/1525, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно погосподарської книги вибула до міста Черкаси, подальша реєстрація невідома, заповіт від її імені сільрадою не посвідчувався (а.с.10).

Відповідно до довідки Управління з питань Державної реєстрації Черкаської міської ради від 27.07.2021 року № 16171-01-10, відомості щодо реєстрації ОСОБА_2 в органі реєстрації відсутні.(а.с.11).

Заявник звернувся до приватного нотаріуса Сумського РНО Хоменко О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва було відмовлено з мотивів того, що відсутнє підтвердження прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , та невідповідності в наданих правовстановлюючих документах - сертифікату на право на земельну частку (пай) серія CM №014902 від 10.04.1996 р. у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця, а саме у свідоцтві про смерть прізвище вказано як « ОСОБА_2 , в той час як у правовстановлюючому документі - сертифікаті на право на земельну частку (пай) - « ОСОБА_2 (а.с.15).

Крім того у матеріалах спадкової справи № 316/2021, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_2 , наявна довідка Сумської районної державної нотаріальної контори №991/01-16 від 31.08.2021 року, що після померлої ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, також відповідь Першої Черкаської державної нотаріальної контори № 1337/01-16 від 08.09.2021 року, в якій зазначено, що після померлої ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, свідоцтва не видавались.(а.с.44,45)

Отже, мати Заявника - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , бабуся ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник як онук має право на спадкування за законом.

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року. Передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 551 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Стаття 525 ЦК Української РСР 1963 року, визначає, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК Української РСР 1963 року, передбачено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч. 1 статті 549 Цивільного кодексу Української PCP від 18.07.1963 року (який діяв на момент смерті спадкодавця) дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки здійснив її поховання, здійснює догляд за її могилою, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, здійснював догляд та утримання житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , що належав ОСОБА_2 на праві приватної власності та розпорядився її особистими речами, а також володіння оригіналами наступних документів: свідоцтво про смерть бабусі ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть його матері ОСОБА_4 , свідоцтво про розірвання шлюбу (серії: НОМЕР_1 ).

Таким чином, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 в частині встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Крім того, позивач звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Хоменко О.В. з заявою про прийняття спадщини за законом, але згідно постанови приватного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частки (паї), оскільки існують розбіжності в правовстановлюючому документі сертифікаті.

У правовстановлюючому документі на спадкове майно - сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія: CM № 014902, виданого на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 11.04.1996 року за № 637 вказане ім`я « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 вказане ім`я « ОСОБА_2 ».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, допущена помилка в написанні прізвища спадкодавиці « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_5 » перешкоджає заявнику, як спадкоємцю, в реалізації права на розпорядження власністю.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 234, 256, 525, 526, 548, 549, 551 ЦК Української РСР, ст. ст. 25, 1218, 392 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Верхньосироватська сільська рада ( с. В. Сироватка, площа Козацької Слави, 2, Сумського району Сумської області), Приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту прийняття спадщини та факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу, а саме: сертифікату на право земельну частку (пай) серія СМ № 014902 від 10.04.1996 року, виданого на ім`я « ОСОБА_2 », зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 11.04.1996 року за № 637.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Черних