Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Пригода О.В.

з участю: представника позивача Водяницького О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених грошових коштів, вказуючи на те, що ОСОБА_1 , 20.08.2019 року був прийнятий на роботу на станцію льотних випробувань - авіаційним техніком з планеру двигунів 5 розряду ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт». 22.01.2021 року ОСОБА_1 переведено слюсарем-складником літальних апаратів 4 розряду дільниці №2. 01.07.2021 року відповідач звільнений з роботи за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпроП України. При звільненні ОСОБА_1 була виплачена заробітна плата на загальну суму 21938,36 грн. та компенсація за 9 календарних днів невикористаної щорічної відпустки на суму 3821,52 грн., що підтверджується розрахунковими листками за червень та липень, списками перерахованої заробітної плати та меморіальними ордерами № 50740, № 50742. Під час формування відомості про нараховану заробітну плату за звітний період (червень 2021 року) було виявлено лічильну помилку, яка сталася внаслідок збою у бухгалтерській програмі, та полягає в неврахуванні сум, які були вже попередньо нараховані та сплачені за відпрацьований час відповідачу. Відповідачу нараховано та сплачено, за один і той самий період дворазово відпускні та матеріальну допомогу на оздоровлення на загальну суму 10360 грн., що підтверджується розрахунковим листком за липень 2021 року, списком перерахованої заробітної плати (відпускні) на суму 5000 грн., списком перерахованої заробітної плати (матеріальна допомога на оздоровлення) на суму 5360 грн. і меморіальними ордерами № 569815, № 569813. Так як відповідач на час виявлення лічильної помилки був вже звільнений з роботи, видати наказ для покриття його заборгованості перед підприємством не вбачається за можливе. З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача у телефонному режимі з пропозицією повернути кошти, а згодом з письмовою вимогою (претензією) від 23.07.2021 року (вих. № 12/1920) про погашення заборгованості у добровільному порядку, однак ОСОБА_1 до теперішнього часу вимога не виконана. На зазначену претензію відповідачем надана відповідь, в якій він фактично підтверджує отримання зайво виплачених коштів на загальну суму 10360 грн., але добровільно повертати безпідставно набуті кошти відмовляється, усіляко ухиляється та відмовляється задовольнити законні вимоги позивача, а замість доброчесності та поваги до інших працівників підприємства зухвало пропонує стягувати кошти з винної особи. Посилається на ст.127 КЗпроП України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці». Просить стягнути з відповідача на користь підприємства кошти в сумі 10360 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просить в позові відмовити, пояснив, що коли він звільнявся з підприємства, ніякої заборгованості у вигляді зайво виплачених сум йому не пред`являлось. Після звільнення йому зателефонували з підприємства та повідомили, що заяво сплатити йому 5000 грн. та попросили їх повернути, пізніше передзвонили та казали про 10000 грн. Позивачем не доведено перерахування вказаних коштів в наслідок личільної помилки, до претензії яка була надіслана на його адресу, не було додано доказів саме цієї помилки, доповідна бухгалтера, розрахункові листи не підписані.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених грошових коштів, не обґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, позивач з 20.08.2019 року по 01.07.2021 року працював на ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт», звідки звільнений 01.07.2021 року за п.1 ст.36 КЗпроП України, за угодою сторін, з виплатою компенсації за 09 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, що підтверджується наказами підприємства від 19.08.2019 року, 22.01.2021 року та 01.07.2021 року про звільнення та не оспорюється сторонами у справі.

Згідно доповідної бухгалтера ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» від 22.07.2021 року на ім`я директора, при звільненні ОСОБА_1 була допущена лічильна (рахункова) помилка, не враховано виплату відпускних та матеріальної допомоги на оздоровлення. В результаті ОСОБА_1 було зайво виплачено 10360 грн.

Згідно розрахункового листка за червень 2021 року, ОСОБА_1 нараховано 28863 грн. 54 коп., з яких відпускні 6260,80 грн. Виплачено: 07.06.2021 року - за травень 2021 року 6852 грн., 18.06.2021 року - за червень 2021 року 1163 грн. Борг за підприємством на початок місяця 6852 грн. 41 коп. Борг за підприємством на кінець місяця 21938 грн. 36 коп.

Згідно розрахункового листка за липень 2021 року, ОСОБА_1 нараховано 4747 грн. 23 коп., з яких 4422,51 грн. компенсація відпустки. Виплачено: 01.07.2021 року - за червень 2021 року 21938 грн. 36 коп., 16.06.2021 року - за червень 2021 року 10360 грн., 01.07.2021 року - за липень 2021 року 3821 грн. 52 коп. Борг за підприємством на початок місяця 21938 грн. 36 коп. Борг за підприємством на кінець місяця - 10360 грн.

Виплата зазначених сум відповідачу підтверджується копіями списків перерахованої заробітної плати працівників ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» та копіями меморіальних ордерів № 50742, 50740, 569815, 569813 та не оспорюється сторонами у справі.

Згідно претензії ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт», позивач повідомив відповідача про зайво виплачені кошти (відпускні) на суму 10360 грн. та пропонував добровільно їх повернути підприємству.

Згідно відповіді на претензію позивача, відповідач зазначив, що не погоджується з вимогами позивача щодо повернення зайво виплаченої суми грошових коштів, оскільки при звільненні 01.07.2021 року, відповідач пройшов обхідний лист, наказ про звільнення доведено працівнику під підпис, видана трудова книжка та проведено повний розрахунок. На момент проходження обхідного листа та проведення повного розрахунку при звільненні за працівником не встановлено жодної заборгованості перед підприємством. Працівник не є компетентною особою у питаннях, пов`язаних з нарахуванням заробітної плати, яким займається бухгалтерія, тому розрахувати надлишок та встановити наявність лічильної помилки працівником є неможливим. Тому, при відсутності лічильної помилки, відповідно до ст. 1215 ЦК України, безпідставно набута заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Розрахункові листи за червень та липень 2021 року, не містять підпису уповноваженої особи, ні печатки підприємства, невідомо ким складений розрахунок та на скільки він вірний. У наказі про звільнення зазначений обов`язок підприємства виплатити відповідачу компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки, тому працівник, отримуючи кошти на свій рахунок від підприємства, обґрунтовано вважав, що всі нарахування коштів є його заробітною платою, премією, матеріальною допомогою на оздоровлення, компенсацією за дні невикористаної відпустки та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені йому згідно умов праці. Перерахувати кожну виплату працівник не має можливості, у зв`язку із своєю некомпетентністю у цьому питання. Посилається на ст.3 КЗпроП України та Постанову КМУ від 20.04.2006 року № 550 та вказує, що якщо кошти дійсно виплачені та нараховані помилково, їх потрібно стягнути з винної особи, яка нарахувала ці кошти працівнику.

Відповідно до ч.2 ст.127 КЗпроП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі.

Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Подібні висновки щодо застосування статті 1215 ЦК України викладені у: постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, справа № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, справа № 6-91цс14; постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року, справа № 517/186/17, від 28 березня 2018 року, справа № 173/166/17, від 03 травня 2018 року, справа № 473/2859/17.

В судовому засіданні позивачем не доведено факт недобросовісного набуття ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10360 грн. як відпускних та матеріальної допомоги на оздоровлення, та не встановлено наявності рахункової (лічильної) помилки яка призвела до цього, в зв`язку з чим ці грошові кошти з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають на підставі ст.1215 ЦК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у позові, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст.127 КЗпроП України, ст..1215 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В позові Державного підприємства «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повна частина рішення виготовлена 03.12.2021 року.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: