Справа № 461/6869/21
Провадження № 4-с/461/43/21
02.11.2021 року місто Львів
Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді Мисько Х.М.,
за участю секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) від 24.06.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу,-
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову державного виконавця Сихівського ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) від 24.06.2021 оку про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №47400329.
В обґрунтування поданої скарги вказує на те, що у Сихівському відділі ДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львові) перебуває виконавче провадження №47400329 за виконавчим листом від 06.02.2020 року, виданим Галицьким районним судом м.Львова у справі №461/1945/15-к про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1 500,00 грн. 24.06.2021 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 12.08.2021 року. Скаржник вважає, що державний виконавець не в повному обсязі здійснив заходи з розшуку майна боржника. Зокрема в матеріалах справи відсутні відомості про дозвіл на примусове входження в житло боржника чи відомості про надання згоди власника житла щодо обстеження житла з метою виявлення майна, на яке може бути звернуто стягнення. Також відсутня інформація про понятих, що є доказом того, що заходи з розшуку майна боржника проведені не були. Відтак просить скаргу задоволити.
11.10.2021 року від начальника Сихівського відділу ДВС у м.Львові Нагорняка В.Я. на адресу суду надійшло письмове заперечення, в якому вказує, що скарга про скасування постанови державного виконавця від 24.06.2021 року є безпідставною, необргутованою, та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно даних АСВП у відділі перебувало виконавче провадження №47400329, з примусового виконання виконавчого листа №461/1945/15-к, виданого 20.03.2015 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення 1500 грн. боргу, боржник: ОСОБА_2 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; стягувач: ОСОБА_1 , адреса : АДРЕСА_2 . Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 02.12.2019 року визнано незаконною постанову державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів Бутрака А.С. від 28.10.2015 року про закриття виконавчого провадження. На підставі ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження» 16.12.2019 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Боржник не надав підтвердження виконання виконавчого документа, у зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстру Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта з боржника майна не виявлено, на все майно боржника накладено арешт. Також арешт накладено в ДРОРМ на рухоме майно боржника. Крім того, державним виконавцем неодноразово скеровувались запити в реєструючи органи щодо виявлення майна боржника, однак, згідно наданих відповідей, такого не виявлено. В МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби, інформація в органах Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників-юридичних особі та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, не перебуває. Згідно відповідей ПФУ, та інших державних органів, інформація щодо майна та доходів боржника відсутня. При виході за адресою: АДРЕСА_1 , 28.02.2020 року та 24.06.2021 року, зі слів власника квартира встановлено, що боржник не проживає, майна належного останньому не має. Відповідно підстав звертатись державному виконавцю до суду з поданням про дозвіл на примусове входження в житло, яке ніколи не було власністю боржника не має. Щодо скерування до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа боржника, зазначає, що відсутні підстави для такого, оскільки згідно відповіді на запит з Державної прикордонної служби України дані щодо перетину боржником державного кордону відсутні. Оскільки майна чи доходів боржника, які він приховує і не надає для реалізації та погашення заборгованості не виявлено, підстав для подання в правоохоронні органи для притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ухилення від виконання виконавчого документа немає. Отже, оскільки сам факт такого ухилення не виявлено та скаржником не подано, підстав для звернення в правоохоронні органи для притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ухилення від виконання виконавчого документа немає. Відтак, вважає дії державного виконавця законними та правомірними, у зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні скарги.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 12.10.2021 року подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник заінтересованої особи Сихівського ВДВС у місті Львові ЗМУЮ (м.Львів) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Судом встановлено, що 05.05.2015 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Бутрак А.С. відкрито виконавче провадження №47400329 на підставі виконавчого листа №461/1945/15-к, виданого Галицьким районним судом м.Львова 20.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 1500,00 грн.
Згідно постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Бутрак А.С. від 28.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, встановлено, що транспортні засоби, нерухоме майно, інші доходи, пенсії - за боржником не встановлено.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 02.12.2019 року постанову державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова Бутрака А.С. від 28.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП №47400329- скасовано.
Постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів ГТУЮ у Львівській області Бурієм В.Я. на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 02.12.2019 року у справі №461/9178/19, виконавче провадження з виконання виконавчого листа №41/1945/15-к, виданого 20.03.2015 року Галицьким районним судом м.Львова відновлено.
Постановами державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові західного міжрегіонального управління МЮ (м.Львів) Бурія В.Я. від 21.02.2020 року у ВП №47400329 накладено арешт на грошові кошти та все майно боржника ОСОБА_2 ,
21.02.2020 року державним виконавцем Сихівського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бурієм В.Я. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №47400329, 47400459 у зведене виконавче провадження №61364068.
24.06.2021 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бурієм В.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП №47400459.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем було проведено ряд, визначених Законом України «Про виконавче провадження» виконавчих дій. Зокрема, вчинено запити щодо наявності у боржника земельних ділянок та сільськогосподарських транспортних засобів, з якого вбачається про відсутність запитаного майна у боржника; зроблено запити щодо інформації джерел отримання доходів в ДРФО про наявність відкритих рахунків, та чи працює чи отримує пенсію боржник, однак, з відповідей вбачається про відсутність відомостей.
Згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 цієї статті передбачено обсяг прав державний виконавець у процесі виконавчого провадження.
В ході судового розгляду встановлено, що державним виконавцем вчинено достатньо заходів з примусового виконання рішення суду, разом з тим, отримана в ході таких виконавчих дій інформація свідчила про відсутність у боржника ліквідного майна, на яке може бути звернено стягнення.
Згідно ч.2 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Відповідно до ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, п.п.3, 7, 14, 19, 21 ч.3, ч.5 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; - у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; - отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.
Відповідно до ч.2, 5, 8 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до ч.1, 2 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Отже, повернення виконавчого документу стягувачу можливе лише за умови виконання всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, тобто якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення та транспортні засоби боржника (єдине наявне у боржника майно), розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Для встановлення зазначеного, виконавець повинен вжити відповідних заходів щодо встановлення відсутності майна у боржника (виявити його відсутність), а саме шляхом направленням запитів до державних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та отримання від них відповідей (пояснень, довідок та іншої інформації) щодо рухомого та нерухомого майна власником якого є боржник (коштів в банківських установах, цінних паперів, корпоративних прав, об`єктів інтелектуальної, творчої діяльності, та інших доходів), тобто виконавець повинен шляхом використання наданих йому прав вжити заходів для ефективного, своєчасного і повного виконання рішення суду за виконавчим документом. Запити виконавець повинен направляти до осіб, які мають відповідні відомості, здійснюють реєстрацію майна, майнових прав божника. І лише після отримання відповідей від усіх цих органів, підприємств, установ, організацій, які відповідно до законодавства України володіють зазначеною інформацією, яка може підтвердити відсутність майна у боржника виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу з підстав передбачених п. 7 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Закон України «Про виконавче провадження» не регламентує до яких саме органів, підприємств, установ та організацій державний виконавець має право звернутися з запитом щодо отримання зазначеної інформації, але надає йому ці повноваження (права) для виконання рішень судів, інших органів в інтересах стягувача. Відсутність прямих вказівок в Законі України «Про виконавче провадження» не означає, що виконавець може не вчиняти зазначених дій.
Таким чином, оскільки державний виконавець в повному обсязі вчинив дії щодо виконання посадових прав та обов`язків, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується відомостями, наявними в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 18, 76-82, 89, 95, 133, 229, 258-260, 263, 353, 354, 447-452 ЦПК України, суд, -
В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Х.М. Мисько