ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року по справі за заявою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом публічного акціонерного товариства Промінвестбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 22 січня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено заочне рішення у справі № 199/13511/13-ц за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі рішення суду 02 червня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист, а в подальшому, у зв`язку з втратою виконавчого листа, ПАТ «Промінвестбанк» звернувся до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу його дубліката.

14 квітня 2020 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №199/13511/13-ц провадження № 6/199/74/20 заяву ПАТ «Промінвестбанк» про видачу дублікату задоволено, видано дублікат виконавчого листа.

13 жовтня 2020 року постановою Дніпровського апеляційного суду у справі № 199/13511/13-ц провадження № 22-ц/803/7864/20 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2020 року у справі № 199/13511/13-ц про видачу дубліката виконавчого листа, зазначену ухвалу скасовано, в задоволенні заяви ПАТ «Промінвестбанк» про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено, а 16 червня 2021 року Постановою Верховного Суду у справі № 199/13511/13-ц, провадження № 61-19069св20 касаційну скаргу ПАТ «Промінвестбанк» задоволено, постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року скасовано, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2020 року залишено в силі. Отже, починаючи з 16 червня 2021 року ПАТ «Промінвестбанк» має підстави знову пред`явити виконавчий лист (дублікат) про стягнення заборгованості за кредитним договором до примусового виконання.

Обставини пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлені ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду в цій справі від 03 лютого 2021 року, винесеній за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 54138613. Зазначеною ухвалою підтверджено правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 54138613 від 15 червня 2017 року та постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 23 червня 2017 року. При винесенні ухвали від 03 лютого 2021. Судом повно і всебічно перевірено обставини всіх пред`явлень виконавчого листа до виконання з моменту його видачі, на підставі чого достовірно встановлено, що й до відкриття виконавчого провадження ВП № 54138613 за постановою виконавця від 15 червня 2017 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем не був пропущений, через переривання відповідними пред`явленнями до виконання такого строку в силу Закону України «Про виконавче провадження».

Після отримання дубліката виконавчого листа стягувач реалізував право на його пред`явлення до примусового виконання, зокрема, 05 червня 2020 року за постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби в місті Дніпрі Кравченко Ю.В. відкрито виконавче провадження № 62271233, ідентифікатор доступу 4Г5Е2Е89А927 з примусового виконання виконавчого листа (дублікат).

Проте, 26 листопада 2020 року зазначене виконавче провадження № 62271233 було закінчено за відповідною постановою державного виконавця. Підстава закінчення виконавчого провадження, зазначена в постанові від 26 листопада 2020 року про закінчення виконавчого провадження: Дніпровським Апеляційним судом від 13 жовтня 2020 року постанова №199/13511/13-ц скасовано ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2020 року та відмовлено Банку про видачу дублікату виконавчого листа на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 рокупо справі№199/13522/13-ц.

Заявник зазначає, що за наявності законних підстав пред`явити дублікат виконавчого листа до виконання стягувач таке право реалізував, а пропуск строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання відбувся з причин, що знаходилися поза межами волевиявлення та впливу стягувача. Отже, наявні підстави для визнання припущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновлення судом такого строку.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року поновлено ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 199/13511/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором № 009PIL від 27 лютого 2012 року в розмірі 24092 грн. 41 коп., а саме: заборгованість за сумою кредиту - 17289,90 грн.; заборгованість за відсотками - 9189,66 грн.; штраф за кожен факт прострочення платежі - 1400,00 грн.; сума комісії за управління кредитом на строкову кредитну заборгованість - 652,93 грн.; сума комісії за управління кредитом на прострочену кредитну заборгованість - 38,67 грн. та судовий збір в розмірі 240 грн. 92 коп., а всього 24333,33 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що існують всі підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали, в повному обсязі не з`ясував обставини справи, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що виконавчий лист (дублікат) був пред`явлений стягувачем до примусового виконання в межах строків такого пред`явлення - до 23 червня 2020 року, такий строк підтверджено Верховним Судом.

Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа (дублікат) перервався в силу приписів п. 1 ч. 4. ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» - пред`явлення виконавчого листа (дублікат) до виконання підтверджено постановою про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2020 року, ВП № 62271233.

26 листопада 2020 року виконавче провадження № 62271233 було закінчено через скасування Дніпровським апеляційним судом ухвали про видачу дубліката виконавчого листа та відмову в заяві ПАТ «Промінвестбанк» про видачу такого дубліката. Обставини, з якими приписи ч. 5 ст. 37, ч.5 статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження» пов`язують право на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання, не мали місця, наданими в заяві про поновлення строку поясненнями та доказами обґрунтовано, що мало місце саме закінчення виконавчого провадження, а закінчення виконавчого провадження в силу приписів абз. 2 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ взагалі не передбачає можливість розпочати виконавче провадження знову.

Хоча строк пред`явлення виконавчого листа (дублікат) до виконання й був перерваний пред`явленням до виконання, проте саме обставина закінчення виконавчого провадження унеможливлює застосування правил 5 ст. 37, ч.5 статті 12 ЗУ «Про виконавчого провадження» щодо повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В силу наведеного нормативного обґрунтування, підстави обліковувати поновлений строк з дати винесення постанови про закінчення виконавчого провадження - відсутні.

Строк пред`явлення виконавчого листа сплив, що виключає можливість відкриття виконавчого провадження без поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання судом.

Сплив строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відбувся під час перебування скасованого судового рішення про видачу дубліката виконавчого листа - ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2020, чинність якої наразі відновлена Верховним Судом.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, районний суд обґрунтовано виходив з того, що існують всі підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно до ст.14 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Стаття 24 вказаного Закону передбачає, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Як убачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпропетровського МУЮ Лисяк С. В. від 07 липня 2014 року відкрито виконавче провадження № 43840326 з примусового виконання виконавчого листа № 199/13511/13 2/199/916/14 виданого 02 червня 2014 року.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області Волошин О.В. від 26 вересня 2016 року повернуто вказаний виконавчий документ стягувачу (а.с. 88).

У подальшому, виконавчий лист ПАТ «Промінвестбанк» був пред`явлений до виконання і 15 червня 2017 року постановою державного виконавця ВДВС відкрито виконавче провадження № 54138613 з примусового виконання виконавчого листа № 199/13511/13 2/199/916/14, а постановою від 23 червня 2017 року повернуто вказаний виконавчий документ стягувачу. З огляду на викладене, строк потрібно відраховувати саме з дати винесення постанови про повернення виконавчого документа.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 464/10793/13-ц (провадження № 61-19536св19).

05 жовтня 2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, відповідно до статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент повернення виконавчого документу) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент повернення виконавчого документу) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

На момент подачі заяви про видачу дубліката виконавчого листа, строк для його пред`явлення не минув, оскільки його повернуто 23 червня 2017 року, а строк пред`явлення його до виконання закінчився 23 червня 2020 року. Банк звернувся до суду 27 березня 2020 року.

Враховуючи зазначені обставини, районний суд обґрунтовано поновив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, з висновком якого погоджується й апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко