Справа № 747/549/21
Провадження № 2/747/187/21
РІШЕННЯ

іменем України

02.12.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на повнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до рішення Талалаївського районного суду від 20.06.2019 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, до 30.06.2022 року. станом на час подачі позову існує заборгованість з виплати аліментів у розмірі 7805, 24 грн. На час постановлення судом рішення про стягнення з нього аліментів у відсотковому розмірі від доходів позивач мав неофіційний заробіток, працюючи неофіційно на території РФ і отримував постійний дохід у вигляді заробітної плати. На даний час позивач втратив можливість працювати на території РФ, а працевлаштуватися за місцем проживання не має можливості у зв`язку з відсутністю вакансій. На даний час обставини особистого життя та матеріальний стан позивача змінились, також змінився законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму та мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Бюджет позивача складається з доходів від ведення домашнього господарства та орендної плати за користування землею. Позивач має намір приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини, але розмір повинен бути визначений за рішенням суду в твердій грошовій сумі від прожиткового мінімуму на непрацездатну особу. Всі ці обставини є суттєвою зміною матеріального стану та особистого життя позивача, що надають йому підстави для звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд змінити розмір стягуваних з нього рішенням Талалаївського районного суду від 20.06.2019 року аліментів на утримання повнолітньої доньки, визначивши їх в твердій грошовій сумі 1300 грн щомісячно.

Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 18 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін та призначено перше судове засідання на 02 грудня 2021 року. Відповідачу запропоновано у 10 денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву та всі докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити справу за наявними матеріалами.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його часті, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позов, у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно наданого відповідачем відзиву на позов позивач належним чином не довів викладені обставини щодо зміни його матеріального стану чи погіршення стану здоров`я, які є підставами для зміни розміру аліментів. Крім того, їхня дочка навчається у вищому навчальному закладі та не має змоги додаткового підробітку, щоб покращити свій матеріальний стан.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Талалаївського районного суду від 20 червня 2016 року (справа № 747/173/19, провадження № 2/747/99/19) із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 25 березня 2019 року і до закінчення терміну навчання 30 червня 2022 року (а.с.3-4). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на 01.10.2021 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментах становить 7805, 24 грн (а.с.6). Згідно довідки про склад сім`ї № 311 від 27.09.2021 року ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 (а.с.7). Згідно довідки Попівського старостату Великописарівської селищної ради № 312 від 27.09.2021 року ОСОБА_1 на території Попівського старостату не працює (а.с.8).

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Так, норми СК України до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, що передбачено ст. 200 СК України. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Аналізуючи надані позивачем ОСОБА_1 докази на підтвердження викладених обставин та їх відповідність обставинам, що є підставами для зміни розміру аліментів, суд при ходить до наступного висновку.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведена та обставина, що з дня постановлення рішення про стягнення аліментів змінилось його матеріальне становище, те, що він офіційно не працює, не є тією підставою, так як при винесені рішення суду про стягнення аліментів було встановлено, що позивач офіційно не працює. І тому ця обставина в силу ст 82 ЦПК України не підлягає доказуванню на даний час, і дає можливість суду зробити висновок про те, що з часу винесення рішення про стягнення з позивача аліментів його матеріальне становище не змінилось в сторону погіршення, що стало би підставою для зміни розміру аліментів в силу положень ст. 192 СК України. Та обставина, що він не працює на території старостату та не має можливості працювати на території Росії не є визначальною підставою для висновку про погіршення матеріального стану позивача, оскільки він не позбавлений можливості працевлаштуватись на території Сумської області чи України. Позивач проживає сам, утриманців немає, сам він працездатного віку, жодних протипоказань медичного характеру щодо виконання якихось робіт не має. Не надано також позивачем і доказів на підтвердження інших обставин, що є підставами для зміни розміру аліментів погіршився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Також судом в силу ст 82 ЦПК України при розгляді справи враховується обставина, що була встановлення рішенням суду від 20 червня 2019 року про стягнення аліментів що на утриманні ОСОБА_5 ще є дитина інвалід І групи, сама вона не працює.

Таким чином, суд під час розгляду справи не встановив необхідних обставин, що є підставами для зміни розміру аліментів - що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати повнолітню дитину, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182-184, 192, 200 СК України, ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на повнолітню дитину.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками справи його копії.

Суддя Л.В.Тіщенко