465/3501/14-ц
6/465/2/21
У Х В А Л А

судового засідання

24.11.2021 року Франківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мартьянової С.М.,

секретар судового засідання Турчак М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання начальника Франківського відділу ДВС м.Львова про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

в с т а н о в и в :

начальник Франківського відділу ДВС м.Львова Пиць А.А. звернувся в суд із поданням, в якому просить визначити частку майна, що належить боржнику ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №47653470 з виконання виконавчого листа №2/465/2316/14 від 27.10.2014 року, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29 882,57 грн. та виконавчого листа №2/465/2315/14 від 20.01.2015 року, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 55 326,57 грн. В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем виносились постанови про відкриття виконавчого провадження, які скеровані боржнику до виконання. 18.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, оскільки боржником рішення суду не виконано та борг не погашено. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 володіє транспортним засобом, який постановою державного виконавця від 26.05.2015 року оголошено у розшук. Станом на момент звернення до суду із поданням розшук транспортного засобу результатів не дав. Згідно відповіді ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ОСОБА_1 є одним із чотирьох співвласників квартири АДРЕСА_1 . Іншого майна боржника, на яке можна звернути стягнення не виявлено.

Подання державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пиця А.А. №465/3501/14-ц (6/465/102/17) перебувало у провадженні судді Козюренка Р.С.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 року, справу передано судді Кузю В.Я.

В подальшому, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019 року, справу передано судді Мартьяновій С.М.

У судове засідання державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

Стягувач ОСОБА_2 через свого представника подала до суду заяву, у якій вказала, що подання підтримує у повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Боржник ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з заявою про розгляд заяви у їх відсутності. Просять подання залишити без розгляду, оскільки таке не відповідає передбаченим законом вимогам. В обґрунтування клопотання зазначає, дана квартира складається із: двох житлових кімнат, кухні, коридору та туалету, загальною площею 41, кв. м, тобто є незначною у розмірі і значно меншою для законодавчо встановленого необхідного мінімуму житлової площі для 4 осіб, що там постійно зареєстровані. вважаю за необхідне повідомити суд про те, що між співвласниками спірного майна існує домовленість про розмір частки кожного співвласника квартири, який є пропорційним їхнім вкладам у дану квартиру. Відповідно до укладених домовленостей боржнику належить 1/10 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Співвласники квартири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст.443ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні.

Беручи до уваги встановлені ст.443ЦПК України, строки для розгляду клопотання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання та матеріали справи 465/3501/14-ц, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.10.2014 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист 465/3501/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 29 882,57 грн. Крім того, 20.01.2015 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист 465/3501/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 48 342,49 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 6500,00 грн. та 483,84 грн. судового збору.

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 13.11.2014 року відкрито виконавче провадження №45378297 з примусового виконання виконавчого листа 465/3501/14-ц, виданого Франківським районним судом м. Львова 27.10.2014 року.

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 11.02.2015 року відкрито виконавче провадження №46303493 з примусового виконання виконавчого листа №2/465/2315/14, виданого Франківським районним судом м. Львова 20.01.2015 року.

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25.05.2015 року приєднано виконавче провадження №46303493 з примусового виконання виконавчого листа №2/465/2315/14, виданого 20.01.2015 Франківським районним судом м. Львова до зведеного виконавчого провадження №47653470, яке веде Франківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Згідно журналу карток на транспортні засоби, згідно даних комп`ютерного обліку Львівського ВРЕР ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області за боржником зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21063, на який постановою державного виконавця Франківського ВДВС від 18.02.2015 року накладено арешт та постановою від 26.05.2015 року оголошено розшук.

Таким чином, як вбачається з матеріалів подання, боржником ОСОБА_1 з часу відкриття вищевказаних виконавчих проваджень не вживаються дії, спрямовані на погашення заборгованості.

Згідно зі Свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , що видане Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 2000 року, боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 41,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Співвласниками квартири є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та боржник ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Положеннями ч.1 ст.443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України, передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності слід враховувати, що відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи те, що частки у квартирі АДРЕСА_1 , яка є у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_1 та інших співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не визначені, зважаючи на відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, а також те, що боржник ухиляється від виконання судових рішень та неможливість вжиття державним виконавцем інших заходів, спрямованих на виконання рішення суду, суд проходить до висновку, що за боржником слід визначити 1/4 частку у праві спільної сумісної власності на вказану вище квартиру.

З огляду на викладене та враховуючи право виконавця на звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог подання, а тому таке слід задовольнити.

Керуючись статтями 259, 260, 261, 263, 353, 354, 443 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Франківського відділу ДВС м.Львова про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) на праві власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 26.11.2021 року.

Суддя Мартьянова С.М.