Справа № 431/2261/21
Провадження № 2/417/300/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"30" листопада 2021 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Логвіненка Т.Г.,

за участю секретаря Білянської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів у зв`язку із зміною сімейного стану платника аліментів,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів у зв`язку із зміною сімейного стану платника аліментів.

На підтвердження позовних вимог в позові вказав, що з відповідачкою він має двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відповідності до рішення Сватівського районного суду Луганської області по справі № 426/1061/17 з позивача стягнуто аліменти на тримання дитини ОСОБА_5 у розмірі ј частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти у розмірі 1/6 частки усіх відів заробітку (доходу), щомісячно на її утримання, як не працюючої дружини, до досягнення дитиною трьох років. Також у відповідності до судового наказу виданого Сватівським районним судом по справі № 426/21356/17 з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі ј частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загалом, розмір стягнутих аліментів на утримання дітей складає Ѕ частку або 50% від заробітку (доходу). 12.12.2018 року, тобто після ухвалення вищезазначених судових рішень позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 , що на думку позивача призвело до зміни його сімейного стану, що є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Тому просить суд зменшити розмір стягнути з нього аліментів на утримання дітей до 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

11.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вимоги не визнала повністю, посилаючись на те, що позивачем на обґрунтування заявлених вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів, будь-яких відповідних доказів зміни матеріального становища чи сімейного стану, погіршення здоров`я, перебування його в тяжкому матеріальному становищі не надано. Крім того, позивачем не доведено, що він отримує нерегулярний, мінливий дохід. Навпаки, матеріальне становище позивача стало краще, бо позивач з жовтня 2018 року постійно проживає у Республіка Болгарія та офіційно працює. Позивач не бере ніякої участі у вихованні дітей, окрім стягнутих аліментів додатково матеріально не допомагає.

В судове засідання позивач не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач є батьком двох дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-7).

Згідно копії заочного рішення Старобільського районного суду від 02.11.2018 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8).

Згідно копії заочного рішення Сватівського районного суду Луганської області, від 13.10.2017 року, з позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, до повноліття дитини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на її утримання, як непрацюючої дружини, починаючи з 26.01.2017 року до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-10).

Згідно копії судового наказу Сватівського районного суду Луганської області від 13.12.2017 року, з позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, до повноліття дитини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 12 грудня 2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 12 грудня 2018 року в Подільському районному у місті Києві віддлі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1440 (а.с.17).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, вказав як підставу для зменшення розміру аліментів на утримання доньок, зміну його сімейного стану, в зв`язку з укладенням нового шлюбу.

Аналіз ст. 192 ЦПК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

При вирішення даного спору, суд враховує ту обставину, що у минулому позивач вже звертався до відповідачки з аналогічними вимогами у позовному провадженні. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 10.09.2020, вимоги були задоволені в повному обсязі й розмір аліментів зменшено ( а.с.11-12). Постановою Луганського апеляційного суду від 11.11.2020 рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10.09.2020 скасовано та постановлено по справі нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено за необґрунтованістю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Луганський апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів визначених рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 13.10.2017 про стягнення аліментів та судовим наказом Сватівського районного суду Луганської області від 13.12.2017 про стягнення аліментів, а саме те, що у нього відбулася зміна матеріального або сімейного стану, а судом першої інстанції вказані обставини не були враховані.

В той же час, встановлені фактичні обставини справи за даним позовом призводять суд до висновку про те, що на момент вирішення даного спору у позивача змінився сімейний стан він одружився, й вказані обставини доведені позивачем, про що свідчить зазначена вище копія свідоцтва про шлюб, і вказані обставини не спростовані відповідачем. В свою чергу відповідачем, обставини, щодо реєстрації шлюбу позивача 12.12.2018 , й відповідно, зміну його сімейного стану, не оспорені, доводів щодо недійсності або удаваності даного шлюбу, та докази на підтвердження цього не надані.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивачем виконані вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України та доведені ті обставини на які він посилався, як на підставу своїх вимог до відповідача змінився його сімейний стан, що в свою чергу передбачено нормою матеріального права - частиною 1 статті 192 СК України у якості самостійної підстави задля зменшення розміру аліментів які належить стягувати з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей.

Зміни, що відбулися у сімейному стані платника аліментів дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації.

Зменшення розміру аліментів до 1/3 на утримання двох неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст. ст.180-183,192 Сімейного кодексу України, ст. ст.12,13,76,81,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів у зв`язку із зміною сімейного стану платника аліментів задовольнити в повному обсязі.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до повноліття дітей.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 07.12.2021 року.

Суддя Т.Г.Логвіненко