Справа № 155/1516/21
Провадження 2/155/777/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі засідань в м.Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Горохівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Горохівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.06.2021 за №245215 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем видано виконавчий напис, яким стягнуто з позивача заборгованість у розмірі 22624,60 гривень за кредитним договором №3661554 від 15.12.2020 року. На даний час виконавчий напис перебуває на виконанні у Горохівському відділі державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Позивач стверджує, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис через те, що кредитний договір не був посвідчений у нотаріальному порядку, а також через наявність спору про право у зв`язку з неправильним розміром боргу. Окрім цього зазначає, що кредитний договір він не укладав, а отримав кошти на позадоговірній основі. Отже, між сторонами існує спір про право, а тому вимоги відповідача не можуть вважатись безспірними. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 27.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року за клопотанням позивача у відповідача та приватного нотаріуса витребувано докази - документи, що слугували підставою вчинення виконавчого напису.

В засідання суду позивач не з`явився, у клопотанні просить вказану справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. У задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді заперечив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28 червня 2021 року та зареєстрованого за №245215 таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 гривні.

Окрім цього, від представника відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, однак, відповідної згоди від позивача на адресу суду не надходило, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаного клопотання.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, витребовуваних судом доказів не надав, будь- яких клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи - Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні обставини спірних правовідносин:

15.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики за № 3661554. Згідно договору позикодавець зобов`язався передати у власність позичальника грошові кошти у сумі 6700 грн. шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок останнього, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики.

Згідно договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальності «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за договором №3661554 від 15 грудня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

28.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №245215, яким запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», стягнути з ОСОБА_1 за період з 20.06.2021 року по 27.06.2021 року включно, суму у розмірі: 6700 (шість тисяч сімсот) гривень заборгованість за тілом кредиту, 15899 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 60 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25 гривень плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 22624 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять чотири) гривні 60 копійок (а.с.13).

24.09.2021 головним державним виконавцем Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грушецькою С.Б. на підставі вищевказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження серії ВП №66932078 (а.с.8).

Спір у даній справі виник у зв`язку із оспоренням ОСОБА_1 законності вчиненого за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на договорі позики виконавчого напису №245215.

Статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5).

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5).

При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тобто, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При цьому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В даному випадку, звертаючись з позовом до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачем було визначено, зокрема, що виконавчий напис було вчинено на договорі, який не був посвідчений в нотаріальному порядку, заборгованість, яка була предметом стягнення за ним не була безспірною у зв`язку з неправильним розміром боргу.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підставою вчинення приватним нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

В дану постанову постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, договір позики №3661554 від 15 грудня 2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальності «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (TM MYCREDIT) та ОСОБА_1 на момент вчинення виконавчого напису вже не відносився до документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса в розумінні положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», адже на момент звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення відповідної заборгованості з позивача вже не існувало чинних положень, які б передбачали можливість вчинення таких дій на укладеному в простій формі договорі.

Окрім цього, позов в даній справі мотивовано невідповідністю заборгованості, за якою вчинено виконавчий напис, критерію безспірності, зокрема, позивач вказує на неправильний розмір такої заборгованості. Даний факт вказує на існування між сторонами спору щодо дійсного розміру заборгованості за договором позики, а відтак, і наявності факту відсутності безспірності як необхідної складової можливості вчинення щодо неї виконавчого напису.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнення заборгованості не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за вимогами, які не є безспірними, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує волевиявлення боржника щодо відсутності його бажання врегулювати питання заборгованості за договором позики в позасудовому порядку в обраний кредитором спосіб (шляхом вчинення виконавчого напису).

Відповідно до частин 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову - на відповідача.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК).

В даному випадку судовий збір за подання позовної заяви становить 908 гривень 00 копійок.

Враховуючи, що позові вимоги задоволені повністю, до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 гривень 00 копійок (тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем під час розгляду справи), а іншу частину у розмірі 454 гривень 00 копійок - повернути позивачу з Державного бюджету України у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 142, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Горохівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 28 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №245215, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, сплаченого згідно з квитанцією №21 від 25 жовтня 2021 року (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи №155/1516/21, провадження №2/155/777/21.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Горохівський районний суд Волинської протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (м.Ірпінь, вул.Стельмаха, 9А/203, Київської області, ).

Третя особа 1: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (м.Київ, вул.Мала Житомирська, буд.6/5).

Третя особа 2: Горохівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (м.Горохів, вул.Возз`єднання, 8, Луцького району Волинської області).

Повний текст рішення складено 02.12.2021.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук