Справа № 727/5270/21 Провадження № 2/727/1648/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
головуючого судді - Яреми Л.В.
при секретарі - Худояровій А.В.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 ,яку вона успадкувала після смерті батька. В зазначеній квартирі зареєстровані та проживають її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онучка ОСОБА_5 , зять ОСОБА_6 . Також за вказаною адресою зареєстрований, проте не проживає її колишній чоловік ОСОБА_2 , шлюб з яким розірвано 30 січня 2006 року. Місце проживання відповідача та засоби зв`язку невідомі. Він не приходить, не спілкується із сім`єю, між ними немає спільного побуту, в квартирі відсутні його речі. Відповідач не здійснює оплату за комунальні послуги. Факт реєстрації є перешкодою у праві володіти, користуватись та розпоряджатись її приватною власністю на власний розсуд. Позбавлена можливості оформити субсидію. Вважає, що відповідач в добровільному порядку відмовляється знятись із реєстрації, оскільки таку згоду отримати не представляється можливим. Оскільки домовленості про збереження за відповідачем права на проживання в квартирі, у зв`язку із його відсутністю без поважних причин понад один рік, просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Не заперечувала стосовно винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином судовою повісткою за зареєстрованою адресою проживання, про поважність причин неявки суд не повідомив. Статтею 223ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 п.п.1,2 ст. 223ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1)неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Таким чином, суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.ст. 223 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом-інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №260352524 від 07 червня 2021 року (а.с.17).
Право приватної власності позивачки на вказану квартиру підтверджується також і свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 жовтня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2266, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І.І. (а.с.12) а також угодою про поділ спадкового майна від 29 жовтня 2002 року, посвідченою державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І.І. (а.с.13).
ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 січня 2006 року та про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №70 (а.с.11).
В квартирі АДРЕСА_1 , крім позивачки, яка є власницею, зареєстровані також її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онучка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зять - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також колишній чоловік відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою №11 про склад сім`ї від 01 червня 2021 року, виданою Головою ЖБК №64 «Камчатка» Никитюк Т.І.(а.с.14).
Відповідно до акту обстеження ЖБК №64 «Камчатка» за №2 від 05 січня 2021 року та акту обстеження ЖБК №64 «Камчатка» за №18 від 03 червня 2021 року, які складені та підписані комісією, відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . з 2008 року. В зазначеній квартирі проживають тільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.15).
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-158цс14 від 5 листопада 2014 року.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, відповідач ОСОБА_2 більше року не проживає в зазначеній квартирі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 396, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживння за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроджнець м. Харків, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УМВС в Чернівецькій області.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА