ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року

м.Суми

Справа №581/481/21

Номер провадження 22-ц/816/1737/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Сізова Д.В. у селищі Липова Долина Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який продовжує навчання, аліментів у твердій грошовій сумі 2300 грн на місяць.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 18 серпня 2020 року їх спільний із відповідачем повнолітній син ОСОБА_3 , зарахований на перший курс денної форми навчання до Військової академії в м. Одеса.

З досягненням сином повноліття припинило свою дію рішення суду про стягнення з відповідача аліментів, тому всі витрати з утримання сина перейшли на позивачку.

Вона працює в СВК «Колядинець» поваром та отримує мінімальну заробітну плату. Син навчається на денній формі навчання, відповідно не може працювати та отримувати дохід самостійно. І хоча він формально знаходиться на утриманні навчального закладу, проте утримання не є повним - йому не відшкодовується проїзд до місця навчання та проживання, йому потрібні кошти на речі особистої гігієни, продукти харчування, культурний розвиток та інші витрати на найнеобхідніші потреби.

Відповідач офіційно не працює, однак займається обробітком земельних паїв, як особистих, так і членів його родини, тому має постійний дохід, має нормальний стан здоров`я, є особою працездатного віку, інших дітей у нього немає, а тому може надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання у заявленому розмірі.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., починаючи стягнення з 16 серпня 2021 року на період його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що у матеріалах справи відсутні відомості про повний дохід відповідача, який є більшим ніж 2240 грн, звертає увагу на пояснення відповідача про те, що він отримує прибуток від обробітку земельної ділянки, а також отримує орендну плати за користування двома іншими земельними ділянками. Крім того, визначений судом розмір аліментів 500 грн є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму, а висновок суду про те, що син сторін перебуває на повному державному утриманні не відповідають дійсності.

ОСОБА_2 у письмовому відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а заявлені доводи апеляційної скарги - безпідставними, а тому просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 12 вересня 2003 року по 26 вересня 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5,7)

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 (а.с. 6).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 грудня 2008 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 жовтня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

З 18 серпня 2020 року ОСОБА_3 проходить військову службу (навчання, денна форма) у Військовій академії (м. Одеса) Міністерства оборони України та знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на таких видах забезпечення за курсантськими нормами, як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та оплата транспортних послуг. Термін навчання п`ять років ( а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досяг повноліття.

ОСОБА_1 працює поваром у СВК «Колядинець», за квітень-липень 2021 року її заробітна плата становила 26400 грн, що складає 6600 грн на місяць ( а.с. 10).

ОСОБА_2 зареєстрований та разом із матір`ю ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_2 . Від здачі в оренду земельної ділянки у 2021 році має дохід у розмірі 2240 грн на місяць.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що повнолітній син сторін продовжує отримувати освіту за денною формою навчання та не має можливості фінансово себе забезпечувати, відповідач є особою працездатного віку та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що дохід відповідача складається з орендної плати, розмір якої становить 2240 грн на місяць, син сторін перебуває на державному утриманні, тому врахувавши доведену потребу в утриманні, а також фінансові можливості відповідача, дійшов висновку про стягнення з відповідача на утримання сина аліментів у розмірі 500 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів на сина не врахував, що матеріали справи не містять відомостей про повний дохід відповідача, він отримує оплату за оренду двох земельних ділянок, крім того одержує дохід від обробітку власної земельної ділянки.

На підтвердження доходу від оренди землі ОСОБА_2 надав до суду відповідні довідки за 2020 та 2021 роки (а.с. 25, 26), зокрема у 2021 році розмір його доходу на місяць без вирахування податків становив 2240,03 грн.

При цьому жодних доказів на підтвердження своїх доводів про інші доходи відповідача позивачка не надала, як у місцевому суді, так і у суді апеляційної інстанції, а отже не довела, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти на сина у заявленому нею розмірі.

За встановлених у справі обставин, враховуючи, що матеріальний закон покладає на батьків обов`язок утримувати своїх повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчання до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу, колегія суддів погоджується, що визначений судом розмір аліментів відповідатиме потребам сина сторін та не поставить у скрутне положення відповідача.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що сторонами в цивільному процесі, згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України, є позивач і відповідач. Основною ознакою сторін є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін. Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Тому, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їхні права, тобто виносити рішення або ухвали про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Як вбачається з позову ОСОБА_1 просила стягнути аліменти на користь сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання у Військової академії м. Одеса.

Однак, син сторін ОСОБА_3 приймав участь в даній справі в якості третьої особи, самостійних вимог до відповідача він не заявляв.

Суд першої інстанції, частково задовольнив позовні вимоги, поширивши законну силу судового рішення на сина сторін, який не мав процесуального статусу позивача у цій справі, тобто судом ухвалено рішення про права та обов`язки третьої особи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення суду змінити в частині отримувача аліментів, зазначивши позивачку ОСОБА_1 .

За таких обставин рішення суду підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 вересня 2021 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн на місяць, починаючи з 16 серпня 2021 року на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук