Справа № 462/5653/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б. М.

за участю секретаря судових засідань - Ясниської В. Я.

заявника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цивільній справі № 462/5653/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

встановив:

10.09.2018 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, у якій, із врахуванням уточнень позову, просила стягнути з відповідача суму заборгованості із заробітної плати у розмірі 37 765,35 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який станом на 09.11.2018 становить 69 564,66 грн, а також 50 000,00 грн моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що працювала провідним юрисконсультом ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА». 06.08.2018 позивач звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Станом на день звільнення з роботи відповідачем не було виплачена заборгованість із заробітної плати і не провів із нею повного розрахунку.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 37 765 /тридцять сім тисяч сімсот шістдесят п`ять/ гривень 35 копійок; середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 17 356/сімнадцять тисяч триста п`ятдесят шість/ гривень 12 копійок, а всього 55 121/п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять одну/ гривню 47 копійок без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 470.00 грн. судового збору.

У решті позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

21.04.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення суду від 03 грудня 2018 року в частині щодо стягнення середнього заробітку за нововиявленими обставинами. Заяву обґрунтовано тим, що при ухваленні рішення суду для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судом взято до уваги довідку про нараховану заробітну плату за червень-липень 2018 року та визначено середньоденний заробіток позивача у розмірі 211,66 грн. Однак, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2020 у справі

№ 462/7910/19 встановлено, що відповідачем систематично недораховувалась та недоплачувалась заробітна плата та визначено інший розмір заробітної плати ОСОБА_1 за червень-липень 2018 року, відповідно розрахунок середньоденного заробітку становить 504,76 грн, що є нововиявленою обставиною. Оскільки дана обставина на час розгляду справи № 462/5653/18 не була їй відома, є вирішальним доказом, який міг призвести до іншого результату судового розгляду, просила заяву про перегляд рішення суду від 03.12.2018 за нововиявленими обставинами задоволити та змінити рішення суду, стягнувши з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 07.08.2018 по 03.12.2018 у сумі 41 390,32 грн. та судові витрати.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2018 року у справі № 462/5653/18 відмовлено та рішення суду залишено в силі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 лютого 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу між суддями справу заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 462/5653/18 передано для розгляду судді

Гедз Б. М.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами прийнято до свого провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті.

Заявник у судовому засіданні подану нею заяву про перегляд рішення суду від 03 грудня 2018 року у справі № 462/5653/18 підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у такій та просить її задоволити та змінити рішення суду у частині визначення та стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні та стягнути з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на її користь 41 390,32 грн середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 07.08.2018 по 03.12.2018. Щодо строку звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами зазначає, що звернулась із такою 21.04.2020, після винесення судом рішення, яким встановлено факт систематичного недорахування та недоплати відповідачем всупереч положенням, передбачених Міжгалузевою угодою, їй заробітної плати, оскільки у випадку звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до винесення судом рішення у справі № 462/7910/19, така заява у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України підлягала б залишенню без розгляду з підстави наявності у провадженні суду спору з того самого предмету та між тими ж сторонами. Крім того, подана нею заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставиною ще у 2020 році прийнята судом до розгляду, жодних зауважень щодо строку, форми чи змісту заяви не було та відповідач ні під час розгляду заяви по суті Залізничним районним судом м. Львова, ні під час перегляду ухвали за результатами розгляду заяви судом апеляційної інстанції не заявляв про пропуск строку звернення із такою заявою. Підтвердила, що рішення суду від 03 грудня 2018 року та рішення суду від 17 березня 2020 року виконані у повному обсязі, заявлені нею вимоги у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами про стягнення середнього заробітку у сумі 41 390,32 грн підтримала у повному обсязі.

Представник ДП ЛДЗ «ЛОРТА» у судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заперечила, покликаючись на те, що таку заяву подано із пропуском строку для звернення. Вказала, що згідно матеріалів справи під час розгляду справи

№ 462/7910/19 заявник особисто 30.01.2021 подала заяву про збільшення позовних вимог, де самостійно здійснила перерахунок заробітної плати з урахуванням коефіцієнтів, передбачених положенням Міжгалузевої угоди, тобто та обставина, на яку заявник покликається як на нововиявлену, стала відома їй не пізніше як 30.01.2021, натомість із заявою про перегляд заяви за нововиявленими обставинами, всупереч вимогам ст. 424 ЦПК, якими передбачено тридцятиденний строк звернення із заявою з дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про існування осбтавин, що стали підставою для перегляду, остання звернулась лише через три місяці, а саме 21.04.2021, тобто із пропуском строку звернення. Крім того, зазначила, що рішення суду, яке заявник просить переглянути та рішення суду від 17.03.2020, яким охоплено період з 06.08.2018 по 10.09.2018 виконані відповідачем у повному обсязі, відтак заявник повторно намагається стягнути ту саму суму, яку їй вже було виплачено. Просить у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/7910/19, суд приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2018 року у цивільній справі № 462/5653/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 37 765 /тридцять сім тисяч сімсот шістдесят п`ять/ гривень 35 копійок; середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 17 356/сімнадцять тисяч триста п`ятдесят шість/ гривень 12 копійок, а всього 55 121/п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять одну/ гривню 47 копійок без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 470.00 грн. судового збору. У решті позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року у цивільній справі № 462/7910/19 позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати задоволено. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 недораховану та недоплачену заробітну плату за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року у розмірі 106566,22 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 14865,21 грн., без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цих сум відповідно до законодавства України.

21.04.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2018 року у цивільній справі № 462/5653/18за нововиявленими обставинами, зокрема встановлення рішенням суду у справі № 462/7910/19 факту систематичного недорахування та недоплати заробітної плати у зв`язку із неврахуванням умов Міжгалезвої угоди. Вказує, що рішення суду отримала 08.04.2020 та з цього моменту їй стало відомо про обставини, які є нововиявленими для справи № 462/5653/18 та у випадку їх доступності на час винесення рішення суду у справі № 462/5653/18, врахування таких обставин могли б призвести до постановлення іншого рішення суду.

Щодо заяви представника відповідача про звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами із пропуском строку суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Суд погоджується із доводами заявника щодо звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами із дотриманням передбаченого чинним законодавством, оскільки обставини, на які покликається заявник остаточно встановлені саме рішенням суду у цивільній справі № 462/7910/19, повний текст якого було складено 23 березня 2020 року, за поданою ОСОБА_1 21.04.2020 заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, так якзаява була подана із додержанням вимог ст. 426 ЦПК України, віднесена до юрисдикції Залізничного районного суду м. Львова, підстав для залишення без руху чи її повернення немає, ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 відкрито провадження, відтак суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 правомірно звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами із дотриманням, встановленого ст. 424 ЦПК України, тридцятиденного строку з моменту отримання судового рішення у справі № 462/7910/19, яким встановлено обставини, що, на думку заявника, є нововиявленими для цивільної справи № 462/5653/18.

Обгрунтовуючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами заявник покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року у цивільній справі № 462/7910/20 встановлено, що у червні 2018 року її заробітна плата становила 10522,69 грн., а в липні 2018 року - 10 677,33 грн., натомість заробітна плата за той самий період рішенням суду від 03 грудня 2018 року у цивільній справі № 462/5653/18 встановлено у розмірі 4 412,42 грн та 4 477,26 грн.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 21.10.2020 у справі № 726/938/18 необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається .

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Так, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2018 року у цивільній справі № 462/5653/18 встановлено, що згідно довідки №580-1731, виданої ДП Львівський державний завод «ЛОРТА», сума заборгованості заробітної плати станом на 06.08.2018р. ОСОБА_1 становить 37 765,35 грн., а саме за квітень 1955,96 грн., за травень 5184,20 грн., за червень 4412,42 грн., за липень 4477,26 грн., за серпень 21735,51 грн.

Відповідно середньоденна заробітна плата за вказаний період /червень-липень 2018 року/ становить 211,66 грн., виходячи з кількості робочих днів у червні-липні 2018 року /42 робочих дні.

Водночас рішенням Залізничного районного суду м. Льовова від 17 березня 2020 року у цивільній справі № 462/7910/19 встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА», яке є державним оборонним підприємством, з жовтня 2016 року поширювалась дія Міжгалузевої угоди у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр. (далі Міжгалузева угода), що підтверджено даними довідки підприємства та стверджено представником підприємства у відзиві.

Згідно Міжгалузевої угоди, встановлено на підприємствах, на період до законодавчого встановлення реального прожиткового мінімуму, співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менш як 1 до 1,5. Установлено мінімальні коефіцієнти співвідношень місячних тарифних ставок робітників першого розряду з нормальними умовами праці до законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати згідно з Додатком №1 до угоди (п.5.1.1).

Відповідно до п. 5.1.2 Міжгалузевої угоди установлено мінімальний посадовий оклад техніка без категорії на рівні місячної тарифної ставки робітника третього розряду третьої сітки відповідних галузей та п. 5.1.3 установлено мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів і фахівців ПІДПРИЄМСТВ до посадового окладу техніка згідно з Додатком № 2 до угоди».

Додатком №1 до Угоди на 2016-2020 роки встановлено мінімальні коефіцієнти співвідношень місячних тарифних ставок робітників І розряду з нормальними умовами праці на підприємствах машинобудування, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості - для працівників третього розряду, даний коефіцієнт становить 1,35.

Додатком № 2 до Угоди на 2016-2020 роки встановлено мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів і фахівців на підприємствах машинобудування, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості до посадового окладу техніка, згідно якої наведений коефіцієнт для інженерів інших спеціальностей, економістів, бухгалтерів, бухгалтерів-ревізорів становить 1,64.

За змістом п.5.1.1 Міжгалузевої угоди співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менш як 1 до 1,5 встановлено до законодавчого встановлення реального прожиткового мінімуму та у всіх додатках до Міжгалузевої угоди конкретно зазначено співвідношення між встановленими коефіцієнтами та мінімальною заробітною платою.

У Законі України «Про Державний бюджет на 2017 рік» та Законі України «Про Державний бюджет на 2018 рік», зокрема в ст.7, визначено розміри прожиткових мінімумів відповідно на 2017 та 2018 рр.

На час спірних правовідносин не визначено поняття «реальний прожитковий мінімум» і не встановлено його розмір, як це передбачено п.5.1.1 Міжгалузевої угоди, відтак розрахунковою величиною при визначені посадового окладу позивача є мінімальна заробітна плата, а застосування відповідачем як розрахункової величини прожиткового мінімуму є необґрунтованим, оскільки прожитковий мінімум та реальний (фактичний) прожитковий мінімум, є різними поняттями.

Таким чином, встановлено, що ДП «ЛДЗ «Лорта» неправомірно нараховувало заробітну плату позивача, чим порушило її трудові права, зокрема, право на належний рівень оплати праці, передбачений законодавством.

Також, судом взято до уваги наданий позивачем розрахунок недоплаченої заробітної плати, який не спростовно відповідачем, згідно якого недоплачена їй відповідачем заробітна плата за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року становить 106566,22 грн.

Згадане рішення суду від 17 березня 2020 року постановою Львівського апеляційного суду залишено без змін.

Із наданого позивачем в ході судового розгляду цивільної справи № 462/7910/19 розрахунку також встановлено, що заробітна плата позивача, з урахуванням положень Міжгалузевої угоди, у червні 2018 року становила 10 522,69 грн, в липні 2018 року 10 677,33 грн

Відповідно середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 станом на час спірних правовідносин повинна була становити 504,76 грн (10 522,69 грн + 10 677,33 грн / 42 робочих дні.

Із врахуванням наведеного, вбачається, що Міжгалузева угода у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр., яка була покладена в основу рішення у справі № 462/7910/19, у випадку якби про неї було відомо позивачу станом на час розгляду судом цивільної справи № 462/5653/18 та повідомлено суд про вказану обставину в ході судового розгляду даної справи, така б суттєво вплинула на подальше її вирішення, відтак викладені ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення суду у справі

№ 462/5653/18 за нововиявленими обставинами вході судового перегляду знайшли своє підтвердження.

Разом з тим, в матеріалах справи також міститься довідка № 124, видана ДП ЛДЗ «ЛОРТА», згідно якої на виконання рішень суду у справах № 462/5653/18 та № 462/7910/19 відповідачем перераховано грошові кошти, в тому числі у січні 2019 року згідно справи № 462/5653/18 було виплачено середній заробіток за час затримки заробітної плати у розмірі 17 356,12 грн.

В судовому засіданні заявник підтвердила даний факт, однак, як вбачається із заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, позивачем при розрахунку заборгованості середнього заробітку та заявленні вимоги на суму 41 390, 32 грн за період з 07.08.2018 по 03.12.2018 не враховано, що на виконання рішення суду № 462/5653/18 відповідачем за цей же період ще у 2019 році перераховано грошові кошти у розмірі 17 356,12 грн.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що після ухвалення судом рішення у цивільній справі № 462/5653/18 позивачу стали відомі обставини обставини, що не були встановлені судом під час її розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування даного рішення у частині щодо вирішення розміру та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку у сумі 24 034,20 грн.

Керуючись 259, 264, 265, 268, 429 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цивільній справі № 462/5653/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволити частково.

Змінити рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, а саме:

Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» /, м. Львів, вул. Патона, 1, р/р НОМЕР_1 ПАТ АКБ «Укргазбанк», МФО: 320478/ на користь ОСОБА_1 /ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 034 (двадцять чотири тисячі тридцять чотири) грн. 20 коп. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» /, м. Львів, вул. Патона, 1, р/р НОМЕР_1 ПАТ АКБ «Укргазбанк», МФО: 320478/ на користь ОСОБА_1 /ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 / 613,89 (шістсот тринадцять гривень) 89 коп.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З набранням законної сили даним судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Повне рішення суду виготовлено 30.11.2021.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз