Справа № 2/2218/2106/11
Провадження № 6/686/916/21
УХВАЛА

1 грудня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Бондарчука В.В.

секретаря Слободян Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа,

встановив:

4 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа №2/2218/2106/11 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом її вселення в будинок АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 23 вересня 2021 року отримала зазначений виконавчий лист, який пред`явила до примусового виконання, однак у зв`язку із тим, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 24 липня 2020 року, державний виконавцем виконавчий лист було повернуто.

30 листопада ОСОБА_2 до суду було направлено заперечення на подану заяву, в яких, він у задоволенні вимог ОСОБА_1 просив відмовити заяви, оскільки нею безпідставно було пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вона має постійне місце проживання.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідач в судовому засіданні заперечив, щодо поновлення строку, оскільки на його думку цей строк було пропущено із причин, які не можна вважати поважними.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 3 квітня 2017 року у справі №2/2218/2106/11 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та усунуто перешкоди позивачу в користуванні житлом, шляхом її вселення в будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24 липня 2017 року рішення суду Хмельницького міськрайонного суду від 3 квітня 2017 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частки житлового та земельної ділянки було скасовано.

Із змісту зазначених рішень вбачається, що вимога ОСОБА_1 усунення перешкод та вселення фактично набрала законної сили 24 липня 2017 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 2 грудня 2019 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, а сам6е житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :17:00660055.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а рішення Хмельницького міськрайонного суду від 2 грудня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 березня 2020 року було залишено без змін.

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист щодо усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення в будинок АДРЕСА_1 .

Повідомленням від 05 жовтня 2021 року державний виконавець Другого відділу ДВС міста Хмельницький повернув виконавчий лист, оскільки строк для його пред`явлення сплинув 24 липня 2020 року.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Розділу ХІІ ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Постановою КМ України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.

Постановою КМ України №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів» продовжено дію карантину на всій території України встановленого постановою КМ України від 11 березня 2020 року №211 з 22 травня 2020 року по 22 червня 2020 року.

Постановою КМ України від 17 червня 2020 року №500 «Про продовження адаптивного карантину до 31 липня 2020 року» продовжено строк дії карантину на території України до відповідної дати.

Постановою КМ України від 22 липня 2020 року №641 продовжено карантин до 31 серпня 2020 року.

Постановою КМ України від 26 серпня 2020 року №760 термін дії карантину продовжено до 31 жовтня 2020 року.

Постановою КМ України від 13 жовтня 2020 року №956 продовжено дію карантину до 31 грудня 2020 року.

Постановою КМ України від 09 грудня 2020 року №1236 дію карантину продовжено до 24 січня 2021 року.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно п.6 Розділу ХІХ Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Судом враховується, що дана справа з 6 вересня 2017 року була направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, 09 січня 2018 року передана на розгляд Верховного Суду, та повернулася до Хмельницького міськрайонного суду 05 липня 2018 року. З 09 січня 2020 року справа перебувала в Хмельницькому апеляційному суді звідки повернулася до Хмельницького міськрайонного суду 20 березня 2020 року, з 23 березня 2020 року справа знову була направлена до Хмельницького апеляційного суду звідки повернулася 21 квітня 2020 року. З 10 червня 2020 року справа перебувала на розгляду у Верховному Суді та була повернута в Хмельницький міськрайонний суд 28 грудня 2020 року. Зважаючи на викладене, суд констатує той факт, що справа перебувала в апеляційній та касаційній інстанції 18 місяців 27 днів, таким чином в період перебування справи у вищестоящих інстанціях Хмельницький міськрайонний суд був позбавлений можливості видати виконавчий лист стягувачу і зазначені причини є поважними для поновлення пропущеного позивачкою строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи, викладене суд вважає за необхідне поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.353, підпунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на пред`явлення виконавчого листа №2/2218/2106/11 про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні житлом шляхом її вселення в будинок АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 2 грудня 2021 року.

Суддя: