Провадження № 2/761/9685/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Загірній Л.П.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Домащука Ю.А. ,

представника відповідача Яременко М.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Головного сервісного центру МВС, Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, як законний представник свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , в якому просила визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на автомобіль марки CHEVROLET модель TRAVERSE, сірого кольору 2018 року випуску, номер VIN НОМЕР_1 . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 - батько її сина. Державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. за заявою ОСОБА_5 було відкрито спадкову справу № 603/2020 після померлого ОСОБА_6 . Постановою № 1838//02-31 від 09.06.2021 року державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В., ОСОБА_5 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки CHEVROLET TRAVERSE. Підставою для відмови став той факт, що спадкоємець, тобто ОСОБА_5 , не зміг надати нотаріусу правоустановлюючий документ на автомобіль (технічний паспорт). Технічний паспорт на автомобіль із зазначенням власником транспортного засобу спадкодавця, відсутній в зв`язку з тим, що останній придбав спірний автомобіль пошкодженим з аукціону Copart в США. Даний автомобіль був доставлений на митну територію України саме спадкодавцем та, відповідно до посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , що видане 25.01.2020 року Одеською митницею Державної митної служби України, даний автомобіль було розмитнено спадкодавцем відповідно до чинного законодавства України. Також спадкодавець мав пред`явити даний автомобіль до сервісного центру МВС для здійснення державної реєстрації транспортного засобу та постановки його на облік транспортних засобів, проте зробити це не встиг. За таких обставин, позивач вважає, що даний автомобіль відноситься до складу спадщини та за ОСОБА_5 має бути визнано право власності на даний автомобіль в порядку спадкування.

Провадження у справі було відкрито 12.07.2021 р., відповідно до приписів ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представник Головного сервісного центру МВС, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що сервісний центр не є належним відповідачем у справі, оскільки ним права ОСОБА_5 не порушувалися. Головний сервісний центр МВС здійснює свою діяльність у відповідності до норм чинного законодавства.

Представник Київської міської ради, також направила відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, так як позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено тієї обставини, що саме спадкодавець за життя був власником спірного транспортного засобу. Право власності на спірний автомобіль не було зареєстровано за спадкодавцем відповідно до норм чинного законодавства.

Представник позивача не скористався правом надати відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного сервісного центру МВС просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що з огляду на зміст і характер правовідносин, про які йдеться у позовній заяві, спір у позивача виник в зв`язку з відмовою Сьомою Київською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право власності на автомобіль, тому належним відповідачем в даній справі має бути саме Сьома Київська державна нотаріальна контора.

Представник КМР також просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю.

В судовому засіданні представники відповідачів позов не визнали повністю, з підстав зазначених в відзивах.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надавши належну оцінку доказам, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , про що Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) складено актовий запис № 15578.

Як встановлено в судовому засіданні, і дана обставина не заперечується представниками відповідачів померлий ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), відповідно до ст. 1261 ЦК України.

За положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 звернувся з заявою пор прийняття спадщини після смерті батька та Сьомою київською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 603/2020.

Дружина померлого та мати ОСОБА_5 - ОСОБА_4 відмовилася від своєї частки в спадщині на користь ОСОБА_5 , тому останній є єдиним спадкоємцемь першої черги спадкування.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як свідчить спадкова справа № 603/2020, копія якої надана Сьомою київською нотаріальною конторою на запит суду, ОСОБА_5 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на автомобіль марки CHEVROLET TRAVERSE VIN НОМЕР_1 .

09.06.2021 р. державним нотаріусом Сьомої київської держаної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинення виконавчої дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений автомобіль.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, платіжним дорученням в іноземній валюті, дата валютування 17.10.2019 року, ОСОБА_6 перерахував 4780 доларів США в рахунок оплати вартості автомобіля марки CHEVROLET TRAVERSE VIN НОМЕР_1 .

Відповідно до видаткового ордеру №80325/1 Одеського морського торговельного порту ООО «Євротермінал» від 21.01.2020, ОСОБА_6 одержав вантаж у вигляді автомобіля марки CHEVROLET TRAVERSE VIN НОМЕР_1 .

Як свідчить електронна декларація ВН№103 від 24.01.2020 року, ввіз автомобіля марки CHEVROLET TRAVERSE VIN НОМЕР_1 було задекларовано за ОСОБА_6 .

Як вбачається з посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 25.01.2020 року Одеською митницею Державної митної служби України, автомобіль марки CHEVROLET TRAVERSE VIN НОМЕР_1 був переміщений через митний кордон України 24.01.2020 року, наявні необхідні для реєстрації документи : МД UA500500/2020/205750 від 24.01.2020; свідоцтво Certificate of НОМЕР_4 від 19.09.2019 р. Одеська митниця не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеного в цьому Посвідченні ТЗ на ім`я ОСОБА_6 , що був увезений в Україну громадянином ОСОБА_6 . Також відповідно до примітки, зазначено, що всі митні платежі сплачені.

Відповідно до п. 28 Порядку державної (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за №1388: Ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 за життя набув права власності на спірний транспортний засіб.

За положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За приписам ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

В свою чергу відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Верховний Суд врахував, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Ст. 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

У постанові від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, зважаючи на наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 щодо визнання за спадкоємцем права власності на спадкове майно в частині вимог до Київської міської ради.

В задоволенні вимог до Головного сервісного центру МС України має бути відмовлено, оскільки під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення відповідачем прав спадкоємця.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 2-5,11-13,133-141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст. 203,215,1216,1217,1224,1226,1268 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Головного сервісного центру МВС, Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в частині вимог до Київської міської ради.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП 5) право власності на автомобіль марки Chevrolet модель Traverse, сірого кольору 2018 року випуску, номер VIN НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

В задоволенні позову в частині вимог до Головного сервісного центру МВС відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.11.2021 року.

Суддя: