Номер провадження: 22-ц/813/6685/21
Номер справи місцевого суду: 523/1225/21
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою представника ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Дяченко В.Г. 09 лютого 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У січні 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , з підстави, передбаченої ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу, з підстави, передбаченої ч. 9 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, передбаченому Розділом 2 ЦПК України, після усунення її недоліків.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити цивільну справу для продовження розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, саме заявник не зазначив дату народження або паспортні дані боржника, також заявником не доведено, що діти проживають разом із нею.

Однак, колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Наказне провадження - це спрощена форма захисту прав і інтересів кредитора, чиї вимоги до боржника засновані на беззаперечних документах. Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Частиною другою статті 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо змісту заяви про видачу судового наказу, а саме: в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

В своїй заяві ОСОБА_1 вказала реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 , а також зазначила місце його реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, звернувся до відповідного територіального органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, однак, у запиті не зазначив дані, ідентифікуючи боржника - реєстраційний номер його облікової картки, незважаючи на те, що така інформація була зазначена ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу.

Вказана помилка суду першої інстанції призвела до неможливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Що стосується місця проживання дітей, то колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 до заяви додано копію Свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , на зворотній стороні якого міститься штамп ВГІРФО Суворовського РВ ОМУ ГУМВ України в Одеській області, згідно якого місце проживання дитини зареєстровано за місцем проживання матері: АДРЕСА_1 .

Таким чином суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 .

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до порушення норм процесуального права.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, у зв`язку із чим ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 рокупідлягає скасуванню, а цивільна справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 369, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року- скасувати.

Цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

А.П. Заїкін