Справа №242/5235/19
Провадження №2/242/366/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі судового засідання Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,

встановив:

Представник позивача звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 10789с від 30.07.2013 року. На виконання умов вказаного вище кредитного договору та на підставі рішення Кредитного комітету № 872 від 30.07.2013 року КС «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, взагальному розмірі 8000 грн. 00 коп., строком на 18 місяців, з 30.07.2013 року по 30.01.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. Між ПАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 року. У відповідності із Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів №16 від 01.08.2013 року кредитний договір № 10789с від 30.07.2013 року укладений між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19280 грн. 00 коп. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 10789с від 30.07.2013 року належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Позивачем на підставі заяви № 2927 від 15.08.2019 року та доданих до неї документів, складено страховий акт № 382кр від 16.08.2019 року та відповідно 16.08.2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12392 грн. 48 коп. Таким чином, оскільки ПАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на нього законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів №16 від 01.08.2013 року обов`язки до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 12392 грн. 48 коп. У зв`язку з чим просять суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 12392 грн. 48 коп., а також судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2020 року заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16.12.2019 року по зазначеній справі скасовано.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.12.2020 року суддею прийнято зазначену цивільну справу до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем пропущені строки позовної давності. Крім того, позивачем не було повідомлено відповідача про зміну кредитора у зобов`язанні та не було направлено вимоги про погашення заборгованості. На підставі чого просить суд відмовити в задоволені позовних вимог позивача. В подальшому відповідач надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи суд встановив, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» в особі Голови Правління Євтушенко Т.П. та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 10789с від 30.07.2013 року. На виконання умов вказаного вище кредитного договору та на підставі рішення Кредитного комітету № 872 від 30.07.2013 року КС «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, узагальному розмірі 8000 грн. 00 коп., строком на 18 місяців, з 30.07.2013 року по 30.01.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних(арк. справи 8).

Згідно платіжними дорученнями № 22988 від 30.07.2013 року кредимтна спілка «Українська кредитна спілка» перерахувала визначену кредитним договором № 10789с від 30.07.2013 року суми грошових коштів на банківський рахунок відповідача у розмірі 8 000 грн. 00 коп. (арк.справи 24).

Між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів №16 від 01.08.2013 року.

Відповідно до п. 1.2. договору добровільного страхування кредитів, предметом вказаного договору є майнові інтереси Кредитної Спілки «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів.

Згідно із п. 1.3. договору добровільного страхування кредитів, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» здійснює страхування кредитного ризику за Кредитними договорами, укладеними між позичальниками та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між останньою та позивачем (арк.справи 12-13).

У відповідності із Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів №16 від 01.08.2013 року кредитний договір № 10789с від 30.07.2013 року укладений між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19280 грн. 00 коп.(арк. справи 14).

Підпунктом 2.1. Договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 року, встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу (арк. справи 12).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 10789с від 30.07.2013 року належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі, починаючи з листопада 2014 року не сплачувала.

Вказані обставини підтверджуються наданою Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» випискою з рахунку ОСОБА_1 № 2940 від 16.08.2019 року (арк. справи 25).

У відповідності до 5.1 Договорів добровільного страхування кредитів, Кредитна Спілка «Українська кредитна спілка» повинна повідомити про настання страхового випадку та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором (арк. спраи 13).

Керуючись вимогами п. 5.1 Договору добровільного страхування кредитів, Кредитна Спілка «Українська кредитна спілка» направила ПАТ «Українська страхова компанія» заяву № 2927 від 15.08.2019 року про виплату страхового відшкодування у сумі 12392 грн. 48 коп., внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором(арк. справи 22).

Позивачем Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» на підставі вищезазначеної заяви № 2927 від 15.08.2019 року та доданих до неї документів, складено страховий акт № 382кр від 16.08.2019 року та відповідно 16.08.2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12392 грн. 48 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 870 від 16.08.2019 року з відміткою банку про проведення платежу (арк. справи 26-27).

Відповідно до п. 5.7 Договорів добровільного страхування кредитів, до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна Спілка «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.

Згідно із п. 5.8 Договорів добровільного страхування кредитів, після отримання страхового відшкодування, Кредитна Спілка «Українська кредитна спілка» за вимогою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене Приватним акціонерним товариством « Українська страхова компанія» страхове відшкодування.

На виконання вимог вказаного вище п. 5.8 Договорів добровільного страхування кредитів, Кредитна Спілка «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку № 2957 від 16.08.2019 року про сплату 16.08.2019 року Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 10789с від 30.07.2013 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 12392 грн. 48 коп.

Згідно довідки № 2957 від 16.08.2019, виданою КС «Українська кредитна спілка», здійснена сплата у розмірі 12 392 грн. 48 коп. ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 10789с від 30.07.2013 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 12 392, 48 гривень.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в своїй постанові від 20 квітня 2018 року по справі № 910/8982/17 зазначив: «основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою.

Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки.

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.»

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Як визначив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 27 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування.

Відповідно до пункту 5.7 Договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 року до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим Договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Страхувальник має до Позичальника згідно з умовами Кредитного договору.

Тобто до ПрАТ «Українська страхова компанія» в порядку суброгації перейшло право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до ОСОБА_1 згідно з умовами кредитного договору № 10789с від 30.07.2013 року.

Відповідачем в відзиві на позовну заяву заявлено про застосування судом при вирішенні спору строку позовної давності.

За статтями 256,257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частинами 3 та 4статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Також, згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

За приписами статті 253 цього ж Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною першою статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Як зазначено в п. 2.1. Розділу 2 «Умови страхування» Договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 року, страховим випадком за цим договором по відношенню до кожного конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій (З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі:

якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу (пп. 2.1.1.).

якщо Кредитор не одержав обумовлений Кредитним договором останній за графіком платіж протягом 3 (трьох) днів після настання сплати останнього платежу, передбаченого Кредитним договором (пп. 2.1.2.).

У даному випадку неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань базується на п.п.2.1.1. пункту 2. Договору добровільного страхування кредитів, тому початок перебігу позовної давності слід обчислювати за спливом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього послідовного платежу.

Відповідно до п.3.2. Розділу 3 «Порядок надання та повернення кредиту» Кредитного договору повернення кредиту Позичальником здійснюється наступним шляхом: заборгованість за кредитом: тіло кредиту та відсотки по кредиту Позичальник сплачує щомісячно згідно Додатка №1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору, на рахунок Кредитодавця …. У разі відсутності можливості сплатити щомісячну основну частку (тіло кредиту), позичальник сплачує відсотки, а до сплати наступної щомісячної основної частки сплачує заборгованість.(а.с. 8)

Відповідно до графіку розрахунків (Додаток №1 до кредитного договору) тіло кредиту погашається щомісячними до 30 числа кожного місяця по 444,00 грн. за тілом кредиту, 192,00 грн. за відсотками, загальна сума 636,00 грн. (а.с. 10)

З кредитного договору №10789с від 30.07.2013 вбачається, що за його умовами ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в сумі 8000,00 грн., строком на 18 місяців, з 30 липня 2013 року по 30 січня 2015 року.

З виписки з рахунку позичальника від 15 листопада 2021 року № 1786 випливає, що ОСОБА_1 останній платіж на погашення заборгованості був внесений позичальником 30.10.2014 року. 30 січня 2015 року строк сплати третього послідовного платежу. 10 днів після цього строку це 09 лютого 2015 року.

Враховуючи викладене, строк позовної давності за даним страховим випадком, який настав 09 лютого 2015 року, сплив 10 лютого 2018 року.

Позовна заява направлена до суду 11.09.2019 (згідно штемпелю на поштовому конверті), тобто поза межами строку позовної давності.

За статтею 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності.

Отже, в спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тому строк позовної давності є загальним (три роки), а його перебіг починається від дня настання страхового випадку, тобто, 30 січня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 дійсно виникла заборгованість перед Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», однак, оскільки правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, є суброгацією, а не регресом, тому позивачем було подано позовну заяву із спливом строку позовної давності, перебіг якого почався з моменту настання страхового випадку, а не з моменту страхової виплати (як у регресних правовідносинах), у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову через сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Керуючись ст. ст.4,19,259,263,264,265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» (місце знаходження за адресою: м. Святогірськ, вул. Незалежності, 35/7, 4) до ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська