П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року місто Київ

справа №361/6098/21

провадження №22-ц/824/12632/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , подану адвокатом Літвіновим Романом Олександровичем,

на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року, постановлену у складі судді Дутчак І.М.,

у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подання,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подання.

Зупинена реалізація нерухомого майна, а саме: об`єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 15221800; земельної ділянки площею 0,2506 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,03 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:016:0095, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 - адвокат Літвінов Р.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала про забезпечення позову постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права щодо дотримання вимог законності та обґрунтованості судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову судом першої інстанції не було враховано той факт, що між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ще в квітні 2019 року був укладений шлюбний договір, відповідно до умов якого об`єкт незавершеного будівництва та земельні ділянки є особистою приватною власністю ОСОБА_4 .. Зазначена обставина встановлена постановою Київського апеляційного суду від 7 квітня 2021 року у справі №361/5844/19, а тому у суду не було підстав вважати це майно спільною сумісною власністю подружжя, з якого потенційно частка колишнього чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , який є боржником у виконавчому провадженні № 65814561, в якому заявник ОСОБА_2 є стягувачем.

Крім цього, про таке було відомо заявнику ОСОБА_2 , який подавав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Суду ж першої інстанції було відомо про існування такої обставини, оскільки в провадження цього ж суді перебувала справа за поданням приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова В.В. про визначення розміру частки боржника ОСОБА_3 із спільного майна подружжя з метою звернення на нього стягнення в рамках виконавчого провадження.

Вжиті оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції заходи забезпечення позову фактично полягають у втручанні в електронні торги, що прямо заборонено ЦПК України.

Водночас, зупиняючи реалізацію нерухомого майна, яке виставлено на прилюдні торги ДП «СЕТАМ», суд першої інстанції не дав належної оцінки предмету позову, з яким має намір звернутися ОСОБА_2 та не перевірив чи дійсно між вказаними сторонами виник спір.

В своїй заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 зазначає, що має намір подати до суду у встановлені законом строки позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та виділ 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва, та земельних ділянок. Одночасно заявник вказує, що ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні №65814561 з виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на його користь заборгованості за договором позики в розмірі 10715340 грн., та прямо зазначає, що у випадку реалізації цього майна він буде позбавлений можливості задовольнити свої вимоги як кредитор у виконавчому провадженні №65814561, за рахунок вказаного майна, щодо якого він має намір подати позов

Отже, з урахуванням існування виконавчого провадження по вимозі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 то визначення розміру частки боржника ОСОБА_3 зі спільного майна подружжя з метою звернення стягнення на нього в рамках виконавчого провадження №65814561, має здійснюватися виключно в порядку ст.443 ЦПК України, тобто через відповідне подання державного чи приватного виконавця. Сам же стягувач ОСОБА_5 не має права звертатися із позовом про виділення 1/2 частки з спільного сумісного майна подружжя та визнання за боржником ОСОБА_3 права власності на виділену частку. Такий позов може подати виключно особа, яка є співвласником даного майна і права якої порушені.

Отже, реальною метою подання ОСОБА_2 заяви про забезпечення в даній справі було протиправне перешкоджання здійсненню виконавчого провадженню №61564286, в якому ОСОБА_1 є стягувачем , а ОСОБА_4 боржником та виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Літвінов Р.О. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Гайдаш О.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_4 надіслала на електронну адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.

ОСОБА_3 надіслав на електронну адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він буде перебувати за межами міста Києва.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, зазначені у заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 причини неявки в судове засідання не можуть бути визнані поважними, оскільки доказів на підтвердження зазначених у заявах обставин суду не надано, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги тим, що має намір подати позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та виділ 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 15221800; земельної ділянки площею 0,2506 га, кадастровий номер :01:001:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташована за зазначеною вище адресою; земельної ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер :01:016:0095, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і просив зупинити реалізацію арештованого майна - об`єкта незавершеного будівництва та вказаних вище двох земельних ділянок, лот № 484121 (уцінено лот № 479757).

В обґрунтування заяви зазначав, що ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні № 65814561 з виконання заочного рішення Деснянського районного суду м.Києва від 17 листопада 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на його користь заборгованості за договором позики в розмірі 10 715 340 грн., укладеним між ними 18 березня 2019 року. Вказував, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя належить майно, а саме: об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , та дві земельні ділянки, кадастрові номери :01:001:0009 і :01:016:0095, право власності на яке зареєстроване за дружиною боржника ОСОБА_4 . Наразі, дане майно, за відомостями, що розміщенні на сайті ДП «СЕТАМ», виставлене на електронний аукціон, початок якого 19 липня 2021 року (лот № 484121). Вважає, що у випадку реалізації цього майна він буде позбавлений можливості задовольнити свої вимоги як кредитор у виконавчому провадженні №65814561, за рахунок вказаного майна, щодо якого він має намір подати позов та у разі задоволення його майбутнього позову, виконати судове рішення про стягнення заборгованості буде неможливо, якщо не вжити заходів забезпечення позову, про які він просить.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що для забезпечення майбутнього позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та виділ Ѕ його частки, з метою недопущення порушення прав заявника реалізацією цього майна 19 липня 2021 року на електронному аукціоні лот № 484121 (уцінено лот № 479757) до набрання законної сили рішенням суду у даному спорі, необхідним є зупинити реалізацію спірного нерухомого майна - об`єкта незавершеного будівництва та двох земельних ділянок.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Установлено, що у приватного виконавця Корольова М.А. на виконанні перебуває виконавчий лист № 754/18120/19 з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 5357670 грн., неустойки в розмірі 5357670 грн., всього - 10715340 грн., а також витрат по сплаті судового збору (виконавче провадження № 65814561).

Заявник ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про забезпечення майбутнього його позову, посилається на те, що майно, що буде предметом його майбутнього позову, яке зареєстроване за колишньою дружиною боржника ОСОБА_6 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Із витягу із сайту https://setam.net.ua/auctions вбачається, що вказане майно виставлене на електронний аукціон, початок аукціону 19 липня 2021 року лот №484121 (уцінено лот № 479757).

Заявник ОСОБА_2 посилається на те, що у випадку реалізації цього майна 19 липня 2021 року на виконання рішення суду щодо погашення сум заборгованості відносно інших кредиторів, у разі задоволення його майбутнього позову, будуть порушенні його права як кредитора, зважаючи на те, що описане нерухоме майно не належить в повному обсязі боржнику ОСОБА_4 в іншому виконавчому провадженні.

З матеріалів справи убачається, що 28 лютого 2020 року Деснянським районним судом м.Києва виданий виконавчий лист у справі №754/14388/19, за яким постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва С.В. від 16 березня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП№61564286 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості за розпискою від 1 серпня 2018 року у розмірі 116000 доларів США, що станом на й жовтня 2019 року є еквівалентом 2 6 906,98 грн. за офіційним курсом НБУ/а.с.69-70/.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва С.В. від 19 травня 2020 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника /а.с. 71-73/.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва С.В. від 6 травня 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні /а.с.74-77/.

Саме в рамках зазначеного виконавчого провадження майно (об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 15221800; земельна ділянка площею 0,2506 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,03 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:016:0095, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) виставлене на електронний аукціон, початок аукціону був призначений 19 липня 2021 року лот №484121 (уцінено лот № 479757).

Таким чином, зупинення реалізації майна порушує права ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні ВП№61564286 в межах якого здійснюється реалізація об`єкту незавершеного будівництва та земельних ділянок.

Суд першої інстанції зазначені обставини не перевірив, та не надав їм правової оцінки.

Відповідно до частини четвертої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», порядок реалізації майна, визначається Міністерством юстиції України.

Як вказано підпунктом 83-30 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань виконує аналітичні, інформаційні, методичні, організаційні та інші види робіт, пов`язані із забезпеченням реалізації арештованого майна;

Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна.

Електронними торгами згідно із п. 1 розділу І Порядку є продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 березня 2019 року №1008/5 ДП «СЕТАМ» було визначено організатором електронних торгів та доручено здійснення функцій із організації електронних торгів.

Таким чином, організація та проведення електронних торгів здійснюється ДП «СЕТАМ» в інтересах та в результаті відповідного уповноваження підприємства органом державної влади - Міністерством юстиції України, в межах компетенції якого знаходить питання щодо реалізації арештованого майна.

Таким чином, судом першої інстанції не враховано положення ч.11 ст. 150 ЦПК України, якою передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які підлягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

У даному випадку зазначені положення підлягають застосуванню, оскільки торги з реалізації нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_4 , проводяться державним підприємством «СЕТАМ». А тому, згідно із зазначеною нормою закону, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які підлягають у зупиненні торгів, що проводяться державним органом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, судом не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , подану адвокатом Літвіновим Романом Олександровичем, задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 22 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус