Справа № 315/1701/21 року
Номер провадження № 2-з/315/50/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ :

08.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, який вона надасть з вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 43788, вчиненого (виданого) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з неї, ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Агенція з повернення боргів» грошових коштів у сумі 10932,86 грн, а також на користь приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича 1292,29 грн., а всього 12225,15 грн., до завершення Гуляйпільським районним судом Запорізької області розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

В обґрунтування заяви зазначає, що до подання нею до суду позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та той факт, що на даний час цим стягненням їй спричинюються збитки і законність чи незаконність цього стягнення може бути встановлена лише судом, так як рішення суду по цій справі може повністю припинити стягнення за вказаним виконавчим документом це стягнення необхідно на даний момент зупинити, до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі за її позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову призведе до продовження виконання вчиненого виконавчого напису, тобто стягнення коштів за винесеними виконавчим документом, що унеможливить ефективний захист прав позивача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адже на момент винесення рішення по справі оскаржуваний напис вже може бути виконаний. Зокрема, позивачем наведені обставини щодо стягнення з її заробітку певних коштів для потреб виконавчого провадження.

При цьому, зупинення стягнення на підставі виконавчого напису до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову (зупинення стягнення на підставі виконавчого напису) та предметом позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 .

Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, за якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч.3 ст.154 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 67255155 від 29.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. при примусовому виконанні виконавчого напису №43788, дата видачі якого зазначена невірно, а є датою народження самої заяниці, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з боржника яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 10932,86 грн.

На підставі вказаної постанови приватного виконавця здійснюється відрахування з заробітної плати позивача.

ОСОБА_1 позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на час розгляду заяви про забезпечення позову надано не було.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, задоволення вимоги заявника про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання складає три роки. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрованого в реєстрі за №43788 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», , заборгованості в розмірі 10932,86 грн., до вирішення справи по суті.

Роз`яснити заявнику, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 4 ст. 152 цього Кодексу.

Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з для її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з наступного дня після її прийняття.

Примірник ухвали суду направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Повний текст ухвали складено 10.11.2021 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач, адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», відповідач, адреса 1: Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4, адреса 2: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Суддя: О. О. Романько