ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9783/21 Справа № 204/78/20 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані телекомунікаційні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про стягнення моральної шкоди та штрафу, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2020 року приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (далі - ПрАТ "ВФ Україна") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані телекомунікаційні послуги, мотивуючи його тим, що 06 серпня 2004 року між ПрАТ «ВФ Україна» (перейменоване з ПрАТ «МТС Україна», що є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ «Український мобільний зв`язок») та ОСОБА_1 була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку №1.10977103/1786685.

Зазначали, що відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв`язку, що є невід`ємною частиною зазначеного договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, останній взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі оператора, особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договором. Згідно умов договору, відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Вказували, що 11 травня 2018 року за номером телефону ОСОБА_1 подано заяву про підключення послуги міжнародного роумінгу. Дана заява була виконана, а послуга «Міжнародний роумінг» підключена 11 травня 2018 року о 15:59:20. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги), особовий рахунок абонента було замінено на № НОМЕР_2 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не оплатив за отримані ним послуги зв`язку та його заборгованість становить 25 090,66 грн., просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 допущену ним заборгованість у розмірі 25 090,66 грн. за надані телекомунікаційні послуги.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПрАТ "ВФ Україна" про стягнення моральної шкоди та штрафу, мотивуючи його тим, що дійсно ним було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 .

Вказував, що протягом усього строку дії договору він своєчасно та в повному обсязі сплачував за надані оператором послуги, втім у серпні 2018 року за допомогою смс-повідомлення його було повідомлено про існування заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 25 090,65 грн. та обмежено надання послуг мобільного зв`язку.

Посилаючись на те, що заборгованість була нарахована йому помилково, оскільки послуга, за яку нарахована заборгованість, особисто ним не замовлялась, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «ВФ Україна» на його користь моральну шкоду у розмірі 25 090,66 грн.66 коп., а також на користь державного бюджету штраф у розмірі 25 090,66 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року в задоволенні первісного позову ПрАТ «ВФ Україна» до ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ВФ Україна» задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «ВФ Україна» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 7 000 грн. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом ПрАТ «ВФ Україна», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким їх позовом задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої не встановив дійсних обставин справи, не взяв до уваги, що послуги були надані відповідачу та використанні останнім. Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом. Обслуговування номеру телефону відповідача у роумінгу відбулось у повній відповідності до договору та умов користування, послуги були надані. Правові підстав для стягнення з них на користь ОСОБА_1 збитків відсутні, жодних збитків вони не завдавали.

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошував на тому, що послугу він не замовляв, а ПрАТ «ВФ Україна» своїми протиправними діями порушив його права як споживача.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду у повній мірі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 06 серпня 2004 року між СП «Український мобільний зв`язок», в особі ПП ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 укладено договір №1.10977103/1786685, на підставі якого оператором мобільного зв`язку здійснювалось надання послуг мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 (т.1 а.с.11-12).

23 березня 2018 року було укладено додаткову угоду №10575055 до договору про надання послуг мобільного зв`язку №76/02 від 10 серпня 2004 року (т.1 а.с.47).

Відповідно до п.1.1 договору №1.10977103/1786685 UMC згідно з цим договором надає абоненту послуги мобільного зв`язку в межах України. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором UMC.

Згідно з п.1.2 вищевказаного договору, загальні умови укладення цього договору та надання послуг мобільного зв`язку у повному обсязі визначаються Правилами користування мережами мобільного зв`язку UMC, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до умов договору №1.10977103/1786685 ОСОБА_1 замовляв такі послуги: UMC-сім`я, SMS, переадресування дзвінка, додатковий пакет мережі.

Пунктом 2.2.1 вищевказаного договору передбачено, що UMC зобов`язане надавати послуги абоненту згідно з цим договором, правилами користування мережами мобільного зв`язку та тарифами UMC.

Відповідно до рахунку за телекомунікаційні послуги ПрАТ «ВФ Україна», заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 липня 2018 року становить 25 090,66 грн. (т.1 а.с.23-24).

З відповіді SD-18-10940 від 05 вересня 2018 року вбачається, що 23 липня 2018 року за мобільним номером НОМЕР_3 зафіксовано користування послугами мобільного зв`язку на території Німеччини в мережі мобільного оператора «Telekom Deutschland GmbH, DEUD1», а саме користування послугою «Мобільний інтернет» загальним обсягом 840000 Кb. Вартість послуги «Мобільний Інтернет» у роумінгу становить 30.00 грн./100 Кb, інтервал тарифікації - 100 Кb. Кожні неповні 100 Кb тарифікуються як повні (т.1 а.с.48).

З відповіді SD-18-12537 від 16 жовтня 2018 року вбачається, що 15 травня 2018 року за мобільним номером НОМЕР_3 було підключено додаткову послугу «Міжнародний роумінг» після звернення до Центру обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» та оформлення відповідної заявки (т.1 а.с.50-52).

З відповіді SD-19-03071 від 19 березня 2019 року вбачається, що 11 травня 2018 року о 15:59 до Центру дистанційного обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» зателефонувала особа з іншого номера телефону з проханням підключити за мобільним номером НОМЕР_3 додаткову послугу «Міжнародний роумінг», оскільки зі слів особи, що зателефонувала, абонент цього номера вже перебував за кордоном. Особа, яка зателефонувала до Центру дистанційного обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» з метою підключення за мобільним номером НОМЕР_3 додаткової послуги «Міжнародний роумінг», вказала серію та номер паспорта ОСОБА_1 відповідно до внутрішньої процедури Центру дистанційного обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» (т.1 а.с.53-54).

В той же час, відповідно до п.9,10 Політики приватності ПрАТ «ВФ Україна» (Додаток 3 до наказу від 27 червня 2018 року №ОД/П-191.0) оброблення ПД розпорядником, третьою особою чи за межами України може здійснюватися виключно за згоди суб`єкта ПД. На розпорядника та третіх осіб, що здійснюватимуть оброблення ПД на підставі відповідних угод з компанією розповсюджуються всі передбачені законодавством вимоги та відповідальність щодо збереження та схоронності ПД. Компанія несе усю, передбачену законодавством відповідальність за збереження ПД, наданих їй для обробки. Уся інформація, що містить ПД - є суворо конфіденційною і не може розповсюджуватися жодним чином без відповідної згоди на це суб`єкта ПД, окрім випадків прямо передбачених Законами України.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд першої інстанції, з врахуванням встановлених обставин справи, виходив з того, що відсутні правові підстави для його задоволення. Частково задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходив з того, що відповідно до ч.ч.1-2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статтях 1,32,37 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі. Оператор телекомунікацій - це суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж.

Споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: державний захист своїх прав; вільний доступ до телекомунікаційних послуг; безпеку телекомунікаційних послуг; вибір оператора, провайдера телекомунікацій; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; своєчасне та якісне одержання телекомунікаційних послуг; отримання від оператора, провайдера телекомунікацій наявних відомостей щодо наданих телекомунікаційних послуг; обмеження оператором, провайдером телекомунікацій доступу споживача до окремих видів послуг на підставі його власної письмової заяви; повернення від оператора, провайдера телекомунікацій невикористаної частини коштів у разі відмови від передплачених телекомунікаційних послуг у випадках і порядку, визначених правилами надання і отримання цих послуг, а також договором приєднання щодо виконання благодійного телекомунікаційного повідомлення (у разі укладення такого договору); відмову від телекомунікаційних послуг у порядку, встановленому договором про надання телекомунікаційних послуг; відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання чи неналежного виконання оператором, провайдером телекомунікацій обов`язків, передбачених договором із споживачем чи законодавством; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли; отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій рахунків за надані телекомунікаційні послуги; перенесення абонентського номера, користування персональним номером та отримання послуг національного роумінгу; інші права, визначені законодавством України та договором про надання телекомунікаційних послуг.

Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є, зокрема, пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів.

Статтею 39 Закону «Про телекомунікації» визначено, що оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві.

Відповідно до вимог частин першої та дев`ятої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває.

Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року (далі - Правила), наведено ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - це послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача.

Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором).

Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо).

Роумінгом у розумінні Правил є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг.

Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг здійснюється у разі:1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації 2) їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та інших нормативно-правових актів.

Згідно пункту 15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів.

Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства.

У пункті 35 Правил зазначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на: вибір виду та кількості послуг та відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли.

Відповідно до підпункту 27 пункту 39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що умовами договору від 06 серпня 2004 року №1.10977103/1786685 про надання послуг мобільного зв`язку зокрема, пунктами 1.2 та 2.1.3 договору, встановлено, що загальні умови укладення цього договору та надання послуг мобільного зв`язку в повному обсязі визначаються Умовами (Правилами) користування мережами мобільного зв`язку оператора, які є невід`ємною частиною цього договору. При цьому оператор має право змінювати тарифи на послуги, перелік та умови надання послуг, зони покриття мережі мобільного зв`язку та перелік роумінг-операторів.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що абонент має право користуватися послугами, що надаються за цим договором в межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв`язку оператора, а у разі замовлення абонентом послуг міжнародного роумінгу користуватись цією послугою у країнах, з операторами яких оператором укладено договори роумінгу.

Право користуватися передбаченими договором послугами за межами України виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу.

Отже, хоча за умовами договору про надання послуг мобільного зв`язку ОСОБА_1 у день підписання договору послуга міжнародного роумінгу не була замовлена, оператор наділений правом змінювати тарифи на послуги, а також перелік та умови надання послуг.

Зважаючи на те, що умовами укладеного договору передбачена можливість змінювати тарифні пакети та замовляти додаткові послуги без підписання додаткових угод, абонент, якому були надані відповідні послуги, зобов`язаний їх оплатити у відповідності до п.2.4.2 договору.

Так, згідно пункту 2.4.2 договору абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку. При цьому, фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом.

Кількість та вартість послуг, наданих абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників, належних операторові технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості послуг (п.3.5 договору).

З відповіді SD-18-12537 від 16 жовтня 2018 року вбачається, що 15 травня 2018 року за мобільним номером НОМЕР_3 було підключено додаткову послугу «Міжнародний роумінг» після звернення до Центру обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» та оформлення відповідної заявки (т.1 а.с.50-52).

З відповіді SD-19-03071 від 19 березня 2019 року вбачається, що 11 травня 2018 року о 15:59 до Центру дистанційного обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» зателефонувала особа з іншого номера телефону з проханням підключити за мобільним номером НОМЕР_3 додаткову послугу «Міжнародний роумінг», оскільки зі слів особи, що зателефонувала, абонент цього номера вже перебував за кордоном. Особа, яка зателефонувала до Центру дистанційного обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» з метою підключення за мобільним номером НОМЕР_3 додаткової послуги «Міжнародний роумінг» вказала серію та номер паспорта ОСОБА_1 відповідно до внутрішньої процедури Центру дистанційного обслуговування абонентів ПрАТ «ВФ Україна» (т.1 а.с.53-54).

ПрАТ «ВФ Україна» здійснило фактичні дії щодо виконання договору в повному обсязі. Так, у червні та липні 2018 року позивачем зафіксовано користування абонентом, особовий рахунок НОМЕР_2 , послугою вхідні дзвінки у роумінгу та мобільний Інтернет - передача у роумінгу на загальну суму 25 090 грн.66 коп. (т.1 а.с.15,16-21,22).

Той факт, що послуга роумінгу була підключена у травні 2018 року, після дзвінка особи з іншого номеру з наданням паспортних даних ОСОБА_1 для ідентифікації, та була використана ОСОБА_1 не звільняє відповідача від обов`язку сплати отриманих ним послуг.

Надані позивачем докази на підтвердження факту надання споживачеві послуг та наявної заборгованості за їх використання є належними та допустимими, відповідачем не спростовані, а тому позов ПрАТ "ВФ Україна" підлягає до задоволенню.

Правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено.

У зв`язку із зазначеним, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позов та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Згідно з ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "ВФ Україна" слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 063 грн.70 коп. за подачу позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані телекомунікаційні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 25 090 грн.66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 063 грн.70 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про стягнення моральної шкоди та штрафу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.