Провадження № № 2/522/2335/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПІК», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», Спільно-Українсько-Чеського підприємства «Інекон-Сервіс», Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБК в Одеській області, за участю третіх осіб на стороні позивача: Одеської місцевої прокуратури №3, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, визнання права на отримання виконання умов, передбачених договором, та зобов`язання виконання умов договору шляхом оформлення прав на нерухоме майно , -

ВСТАНОВИВ:
22 липня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ПІК», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», Спільно-Українсько-Чеського підприємства «Інекон-Сервіс», за участю третьої особи на стороні позивача: Одеської місцевої прокуратури №3, про визнання недійсним рішення, визнання права на отримання виконання умов, передбачених договором, та зобов`язання виконання умов договору шляхом оформлення прав на нерухоме майно.

Ухвалою від 27 липня 2020 року суддею Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В. заявлено собі самовідвід.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи, 30 липня 2020 року справу №522/11836/20 передано на розгляд судді Свяченій Ю.Б.

Ухвалою від 03 серпня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 17 серпня 2020 року.

У підготовче засідання 17 серпня 2020 року з`явився позивач та його представник, інші сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 16 вересня 2020 року.

З 26 серпня 2020 року по 11 вересня 2020 року суддя Свячена Ю.Б. знаходилася у щорічній основній відпустці.

17 серпня 2020 року до суду надійшла заява позивача про доповнення підстав позову № 83345/20 з додатками та направлено заяви про залучення співвідповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБК в Одеській області та третіх осіб на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

25 серпня 2020 року від третьої особи на стороні позивача Одеської місцевої прокуратури № 3 надійшло клопотання за вхід.№ 86196/20 про розгляд справи без участі представника прокуратури.

У підготовче засідання 16 вересня 2020 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 24 листопада 2020 року.

У підготовче засідання 24 листопада 2020 року сторони не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Від представника позивача та позивача надійшли заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку захворюванням представника на COVID-19. Підготовче засідання відкладено на 18 січня 2021 року.

У підготовче засідання 18 січня 2021 року сторони не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Від представника позивача надійшли заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку захворюванням представника на COVID-19. Підготовче засідання відкладено на 25 лютого 2021 року.

У підготовче засідання 25 лютого 2021 року з`явився представник позивача та позивач, інші сторони не з`явились про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 05 травня 2021 року.

30 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява позивача про уточнення підстав позову № 49542/21 з клопотаннями про залучення співвідповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБК в Одеській області та третіх осіб на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У судове засідання 05 травня 2021 року з`явилися позивач та представники, інші учасники справи не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Підготовче засідання відкладено на 07 червня 2021 року.

У підготовче засідання 07 червня 2021 року з`явилися позивач та його представники та представник третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інші учасники справи не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Сторонам роз`яснені права та обов`язки, протокольною ухвалою суду підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті на 04 серпня 2021 року.

У судове засідання 04 серпня 2021 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. По справі оголошено перерву на 22 вересня 2021 року.

З 30 серпня 2021 року по 20 вересня 2021 року суддя Свячена Ю.Б. знаходилася у щорічній відпустці

У судове засідання 22 вересня 2021 року з`явився позивач та представник третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інші сторони не з`явились про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. По справі оголошено перерву на 25 жовтня 2021 року.

У судове засідання 25 жовтня 2021 року сторони не з`явилися, від представника позивача та представника третіх осіб надійшли клопотання про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, інші сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов, з урахуванням уточнень підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2006 році позивачем було укладено договори про участь у фонді фінансування будівництва №1-О від 17.07.2006р; №2-О від 18.07.2006р.; №3-О від 25.07.2006р. із ТОВ «Інвест Таун», предметом яких було фінансування будівництва нежитлових приміщень (офісів) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Третіми особами на стороні позивача також було укладено договори про участь у фонді фінансування будівництва з ТОВ «Інвест Таун», але вже житлових приміщень в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_3 укладено договір 1/18 від 26 липня 2006 року про інвестування будівництва квартири 18, ОСОБА_4 укладено договір № 2/36 від 26 липня 2006 року про інвестування будівництва квартири АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 укладено договір 3/37 від 26 липня 2006 року про інвестування будівництва квартири 37.

Факт повного виконання Позивачем та третіми особами умов цих договорів підтверджується Свідоцтвами про участь у ФФБ виду «А» та платіжними дорученнями, які підтверджують факт перерахування коштів на рахунок ТОВ «Інвест Таун» та містяться в матеріалах справи.

У свою чергу, ТОВ «Інвест Таун», залучаючи кошти позивача та третіх осіб на будівництво 6-10 поверхового, 87-квартирного житлового будинку з вбудованими офісами, розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 (надалі об`єкт будівництва) керувався умовами договору № 7 від 30.06.2006 року, укладеного між замовником будівництва вищевказаного об`єкту - 22 УНР (умовне найменування в/ч НОМЕР_1 ) та ТОВ «Інвест таун» як фінансовою установою, яка діяла у межах та на підставі Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Згідно з п. 1.1. вказаного договору 22 УНР (в/ч НОМЕР_1 ) бере на себе зобов`язання своїми силами, засобами та матеріалами на власний ризик збудувати, ввести в експлуатацію та передати установникам фонду 6-10 поверховий, 87-квартирний житловий будинок з вбудованими офісами, розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 (надалі об`єкт будівництва), а ТОВ зобов`язується забезпечити фінансування частки будівництва в межах отриманих в управління коштів.

На виконання умов вищезазначеного договору № 7 від 30.06.2006 року ТОВ «Інвест Таун» передало залучені від позивача та третіх осіб кошти частково 22 УНР, а потім його правонаступнику ДП МОУ «Південьвійськбуд» на будівництво об`єкта за адресою АДРЕСА_1 . Вказані факти підтверджуються платіжним дорученням № 3 від 21 серпня 2006 року, платіжним дорученням № 113 від 18 квітня 2007 року, листом замовника будівництва вх. № 12 від 07.04.2007 року з проханням ТОВ «Інвест Таун» перерахувати залучені від інвесторів кошти на будівництво внутрішніх сантехнічних робіт, електротехнічних робіт, реконструкції трансформаторної підстанції об`єкту будівництва, що містяться в матеріалах справи.

З наведених вище доказів слідує, що позивач та треті особи на стороні позивача уклавши договори про участь у ФФБ, сплативши 100% вартості об`єктів інвестування, кошти від яких фактично стали одним із джерел фінансування зведення об`єкту будівництва очевидно набули право очікувати у майбутньому, коли майно буде введено в експлуатацію отримати його у власність. Така позиція підтверджується судовою практикою: Постановою Верховного суду України від 30.01.2013р. № 6-168цс12, якою визначено, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав, а отже власник «права очікування» може захищати свої права на вказаних об`єкт усіма дозволеними та передбаченими законодавством способами.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі.

Отже, акти індивідуальної дії, договори, угоди, зобов`язання, рішення, у тому числі і ті, що винесені відносно інших осіб але так чи інакше пов`язані з об`єктом будівництва зачіпають майнові права «права очікування» позивача та третіх осіб на стороні позивача та вони праві захищати своє порушене, невизнане або оспорюване право у визначений ст. 16 ЦК України спосіб.

Оскільки позивач та треті особи на стороні позивача очікували від забудовника 22 УНР (умовне найменування в/ч НОМЕР_1 ), а потім і його правонаступника ДП МОУ «Південьвійськбуд» та ТОВ «Інвест Таун» отримати у майбутньому після добудови та здачі об`єкту будівництва в експлуатацію у власність нерухомого майна зазначеного у договорах про участь у ФФБ, тому передача рішенням Одеської міської ради № 727 від 24.06.2008 року функцій забудовника ЗАТ «ПІК», хоч напряму не визначає прав та обов`язків позивача та третіх осіб, але зачіпає його приватний інтерес та стосується приватних правовідносин, що склалися у нього з приводу очікувань своїх інвестицій в об`єкт будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а тому заявлені позовні вимоги можуть бути розглянуті по суті.

Право особи на власність, у даному випадку право очікування на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника. Думка суду узгоджується з судовою практикою зокрема: ( Постанова ВС/КГС, справа № 904/10673/16), А оскільки оскаржуване рішення ОМР та договірні зобов`язання за договором № 7 від 30.06.2006 року безпосередньо впливають на право очікування власності позивачем та третіми особами, тому порушені права останніх заявлених у позовних вимогах підлягають захисту.

14 березня 2003 року між в/ч НОМЕР_1 (Замовник), ЗАТ «ПІК» (Генпідрядник-інвестор) та Спільним українсько-чеським підприємством «Інекон-Сервіс» (Інвестор) укладено Договір №02/1-03 про спільну діяльність по будівництву будинку по АДРЕСА_1 , предметом якого є спільна діяльність сторін по будівництву недобудованого житлового будинку. Цим же договором замовник уповноважив третю особу та позивача за рахунок власних або залучених коштів здійснити повне фінансування будівництва, а третю особу, крім того, виконати всі будівельно-монтажні роботи по будівництву об`єкта.

Додатковою угодою від 31.07.2003р. до договору про розподіл загальної житлової площі згідно з орієнтовним фінансовим вкладом у будівництво житлового будинку, сторони погодили попередній розподіл площ за умови внесення інвестицій, передбачено, що в/ч НОМЕР_2 (Замовник) отримав 15 квартир, у тому числі квартири АДРЕСА_3 , а також всі нежитлові (в тому числі офісні) приміщення.

Згідно з п. 4.2.1 «Замовник» - в/ч НОМЕР_1 має право на умовах субпідряду виконати обсяги спеціалізованих робіт з інженерних внутрішнім і зовнішніх мереж, монтажу та налагодженню обладнання дахової котельні.

Зазначений договір визнано недійсним Рішенням Господарського суду Одеської/ області від 26.05.2008р. по справі № 15/23-08-615, але згідно із ухвалою від 15.03.2013р. на майбутнє. Тобто, станом на момент виникнення спірних правовідносин і до 04.09.2008р. (дата винесення Постанови Одеського апеляційного господарського суду про залишення рішення без змін), договір був чинним.

Недійсність Договору про спільну діяльність не тягне за собою недійсності наступних договорів, які були укладені на його підставі та до моменту, з якого він визнаний судом недійсним (в період з 14.03.2003р. по 04.09.2008р.).

Функції забудовника в/ч НОМЕР_1 набула на підставі Рішення Виконкому ОМР від 23.12.2004р. № 733 та після укладення договору оренди землі від 12.09.2005р. та оформлення Дозволу Інспекції ДАБК № 638/05 від 18.10.2005р.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Протоколом засідання координаційної ради від 17.11.2004 р. замовнику визначено укласти договір з ТОВ «Інвест-таун» на залучення фінансових коштів від фізичних осіб, а СП «Інекон-сервіс» переоформити всі наявні договори фізичних осіб на ТОВ «Інвест таун». Тобто, у відповідності до вимог чинного законодавства відбулась заміна СУЧП «Інекон-Сервіс» на ТОВ «Інвест Таун», яке є фінансовою установою, спроможною залучати інвестиції фізичних осіб для фінансування будівництва.

Ураховуючи відсутність бюджетних коштів, спрямованих на фінансування будівництва, 22 УНР (умовне найменування в/ч НОМЕР_1 ), маючи на меті залучення коштів для будівництва, уклало договір № 7 від 30.06.2006р. із ТОВ «Інвест таун».

Згідно з п. 1.1. вказаного договору 22 УНР (в/ч НОМЕР_1 ) бере на себе зобов`язання своїми силами, засобами та матеріалами на власний ризик збудувати, ввести в експлуатацію та передати установникам фонду 6-10 поверховий, 87-квартирний житловий будинок з вбудованими офісами, розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 (надалі об`єкт будівництва), а ТОВ «Інвест Таун» зобов`язується забезпечити фінансування частки будівництва в межах отриманих в управління коштів.

У 2006 році позивачем було укладено договори про участь у фонді фінансування будівництва №1-О від 17.07.2006р; №2-О від 18.07.2006р.; №3-О від 25.07.2006р. із ТОВ «Інвест Таун», предметом яких було фінансування будівництва нежитлових приміщень (офісів) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Третіми особами на стороні позивача також було укладено договори про участь у фонді фінансування будівництва з ТОВ «Інвест Таун», але вже житлових приміщень в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_3 укладено договір 1/18 від 26 липня 2006 року про інвестування будівництва квартири 18, ОСОБА_4 укладено договір № 2/36 від 26 липня 2006 року про інвестування будівництва квартири АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 укладено договір 3/37 від 26 липня 2006 року про інвестування будівництва квартири 37.

Факт повного виконання Позивачем та третіми особами умов цих договорів підтверджується Свідоцтвами про участь у ФФБ виду «А» та платіжними дорученнями, які підтверджують факт перерахування коштів на рахунок ТОВ «Інвест Таун» та містяться в матеріалах справи.

Але Рішенням Виконкому ОМР від 24.06.2008р. № 727 прийнято рішення про передачу функції замовника ЗАТ «ПІК» на завершення будівництва житлового будинку з вбудованими офісами за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано останнє:

«2.1. До оформлення дозволу на виконання будівельних робіт оформити в Одеському міському управлінні земельних ресурсів ОМР документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою;

2.2. Оформити в інспекції ДАБК дозвіл на виконання будівельних робіт».

Передача функцій відбулася за наявності діючого договору оренди земельної ділянки

Така передача функцій забудовника встановлювалася ОМР за наявності діючого договору оренди землі під об`єктом забудови, укладеного між 22 УНР (умовне найменування в/ч НОМЕР_1 ) та ОМР, який жодним чином не було припинено та без визначення прав та обов`язків інвесторів, які укладали угоди щодо інвестування будівництва з діючим забудовником та через запропоновані ним механізми, а отже оскаржуване рішення порушує права як діючого забудовника так і інвесторів, у тому числі позивача та третіх осіб на стороні позивача.

У відповідності до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про інвестиційну діяльність» держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав та законних інтересів її суб`єктів. У разі прийняття державними або іншими органами актів, що порушують права інвесторів та учасників інвестиційної діяльності, збитки, завдані суб`єктам інвестиційної діяльності, підлягають відшкодуванню у повному обсязі цими органами. Спори про відшкодування збитків розв`язуються судом (ч. 2 зазначеної норми). Оскаржуваним рішенням напевне порушено права інвесторів, зокрема позивача та третіх осіб на стороні позивача, оскільки передаючі функції забудовника іншій особі орган місцевого самоврядування не забезпечив додержання права та законних інтересів цих інвесторів щодо наявного у них права очікування у майбутньому отримання у власність об`єктів інвестицій

Крім того, передача функцій замовника ЗАТ «ПІК» не є безумовною, а ставиться у залежність від вчинення ним певних дій оформлення права користування земельною ділянкою та дозволу інспекції ДАБК на виконання будівельних робіт.

Відповідно до абз.4 п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 08.10.2008р. № 923, акт готовності об`єкта до експлуатації, має бути підписаний генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, замовником, страховою компанією (у разі, коли об`єкт застрахований) за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до ч.9 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» у редакції, чинній на момент введення об`єкту в експлуатацію, у разі, якщо право на будівництво об`єкта містобудування передано іншому замовнику або змінено будівельну організацію (підрядчика), дозвіл на виконання будівельних робіт підлягає перереєстрації.

Разом із тим, відсутні докази того, що ЗАТ «ПІК» перереєстрував або переоформив дозвіл на виконання будівельних робіт, а є лише дозвіл № 638/05 від 18.10.2005р., який був виданий в/ч НОМЕР_1 .

Крім цього, технічна документація із землеустрою щодо складання договору оренди на земельну ділянку в/ч НОМЕР_1 для будівництва 6-10 поверхового житлового будинку з вбудованими офісами, заг. пл. 0,3595 га за адресою АДРЕСА_1 , була оформлена саме на в/ч НОМЕР_1 , з якою і було укладено договір оренди земельної ділянки на підставі рішення Одеської міської ради №3644-IV від 28.01.2005р., а не на ЗАТ «ПІК».

З викладеного вище очевидно, що обидва пункти Рішення виконані не були:

Документи що посвідчують право користування земельною ділянкою на ЗАТ «ПІК» не оформлювалися (підтверджується Листом Управління капітального будівництва ОМР від 27.04.2016р. № 222/1;

Дозвіл Інспекції ДАБК на ЗАТ «ПІК» не оформлювалося, що випливає як з того ж листа департаменту комунальної власності ОМР від 04.03.2016р. № 01-19/354-09-02, так і з того, що в Акті готовності об`єкта до експлуатації № 528 від 24.06.2009р. міститься посилання на Дозвіл Інспекції ДАБК № 638/05 від 18.10.2005р., який був виданий на в/ч НОМЕР_1 строком до 01.10.2006р.

Жодна з умов, визначених Рішенням №727 від 24.06.2008р. та нормами чинного законодавства, не була виконана, втім ЗАТ «ПІК», попри це, не маючи на це необхідного обсягу дієздатності, підписує Акт готовності об`єкта № 528 від 24.06.2009р.

На підставі цього Акту в той же день Інспекцією ДАБК протиправно видано Свідоцтво № НОМЕР_3 про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

В подальшому, ЗАТ «ПІК» протиправно розпоряджається усіма приміщеннями (як житловими, так і нежитловими) і оформлює право власності на суб`єкти, які не виступали в якості інвесторів будівництва через фонд фінансування будівництва .

У справі №6-265цс16 Верховний Суд України за системним аналізом правових норм зробив висновок, що ст. 876 Цивільного кодексу України щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі ст. 331 цього Кодексу щодо обов`язкової умови наявності права власності або права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно. В інших випадках, відповідно до ст. 376 ЦК України, такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього, так як наслідок не має права розпорядження усіма приміщеннями обєкту будівництва.

В матеріалах справи наявна мирова угода, укладена між ЗАТ «ПІК», СУЧП «Інекон-Сервіс» та ДП МОУ «Південьвійськбуд», затвердженою ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.02.2008р. по справі 28-22/82-07-1860, якою передбачено, що повноваження замовника будівництва передаються ЗАТ «ПІК»; право власності на об`єкт належить Генпідряднику-інвестору (ЗАТ «ПІК») та Інвестору (СУЧП «Інекон-Сервіс»). Акт розподілу площ складається ними після здачі об`єкту будівництва в експлуатацію.

Наявність у Мировій угоді вищезазначених пунктів не свідчить про те, що ці пункти автоматично набрали чинності, оскільки повноваження замовника будівництва можуть бути набуті лише на підставі рішення виконавчого комітету відповідної ради ч.3 ст. 25 Закону України «Про планування і забудову територій» у редакції, чинній на момент укладення мирової угоди та введення об`єкту в експлуатацію.

Отже, для фактичної реалізації п.2.1. Мирової угоди ЗАТ «ПІК» повинно було набути повноважень замовника будівництва відповідно до вимог чинного законодавства, натомість таких повноважень воно не набуло з огляду на наведені вище обставини (неоформлення права користування земельною ділянкою та відсутність дозволу на виконання будівельних робіт).

З огляду на зазначене, мирова угода не може вважатися належним доказом того, що ЗАТ «ПІК» набуло функцій замовника та стало власником об`єкта будівництва за адресою буд. АДРЕСА_1 .

Оскільки, як випливає з вищенаведеного, ЗАТ «ПІК» не набув функцій замовника будівництво, правонаступником цих функцій є ДП МОУ «Південьвійськбуд».

Той факт, що 22 УНР (умовне найменування А4338, яке було анульовано на підставі Директиви МОУ № Д-115/1/0 від 02.12.2002р.) є правонаступником в/ч НОМЕР_1 неодноразово встановлювався судами, зокрема:

у тексті мирової угоди між ЗАТ «ПІК», СУЧП «Інекон-Сервіс» та ДП МОУ «Південьвійськбуд», затвердженої ухвалою по справі 28-22/82-07-1860 зазначено «ДП МОУ «Південьвійськбуд», що згідно наказу Міністерства оборони України від 07.08.2006р. № 483 є правонаступником 22 управління начальника робіт, яка була правонаступником військової частини НОМЕР_1 »;

у постанові Вищого господарського суду України від 15.01.2009р. по справі № 15/23-08-615 встановлено, що «згідно наказу Міністра оборони України від 07 серпня 2006 року № 483 «Про реорганізацію 22 управління начальника робіт Центрального спеціалізованого будівельного управління» ДП МОУ «Південьвійськбуд» визначено правонаступником 22 управління начальника робіт, яке є правонаступником військової частини НОМЕР_1 ».

Крім того, цей факт безпосередньо був встановлений і рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2018р. по справі № 520/5162/18.

Зокрема, суд встановив, що Позивач одночасно займав посаду керівника та командира Державної організації юридичної особи, місцезнаходження якої зазначено: м. Одеса, Приморський район, вулиця Армійська, 18-А, поштовий індекс 65063, ідентифікаційний код 07788244 форма власності Державна, та мало назву 22 управління начальника робіт умовне найменування військова частина НОМЕР_1 . Ця Державна організація утворилася на підставі вимоги Директиви Міністра оборони України № Д-115/1/2794 «Про проведення організаційних заходів» від 08.07.1996 року та за указами Головного організаційно-мобілізаційного управління Генерального штабу Збройних Сил України № 1115/1/366 від 21.08.1996 року, з 01 жовтня 1996 року військову частину НОМЕР_4 /241 управління спеціалізованих монтажних робіт - переформовано в 22 управління начальника робіт утримуючі по штату № 41/045-51/01, умовне найменування військова частина НОМЕР_1 , індекс частини 07788244, код за системою обліку ЮІ455ПХО. Умовне найменування військової частини НОМЕР_4 анульовано. Підстава: фонд 3053, опис 39839, справа 54, аркуш 158. (відомості відповідно архівної довідки Начальника Одеського територіального Архівного відділу ГДАМОУ).

Наказом Начальника Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства Оборони України від 07 лютого 2000 року № 26 було введено в дію Положення про Управління начальника робіт (спеціалізованого). Додатком до Наказу № 26 від 07 лютого 2000 року затверджено наступне: Управління начальника робіт (спеціалізоване) надалі УНР (С) умовне найменування військова частина НОМЕР_1 , згідно з директивою Міністра оборони України № 185/356 від 08 жовтня 1996 року створено на базі управління спеціалізованих монтажних робіт (в/ч 42682) для виконання спеціалізованих монтажних робіт (санітарно-монтажних, електромонтажних і т.д.). УНР входить до структури Центрального спеціалізованого будівельного управління, умовне найменування якого військова частина НОМЕР_5 і утримується за штатом № 41/04951/01 (затвердженим Міністром оборони України 10.06.1996 року).

Згідно довідки ЄРДПО від 07.02.2000 року за № 3665 керівником 22 управління начальника робіт зазначено Позивача. Одночасно, відповідно до Положення, зареєстрованого начальником спеціального будівничого управління Міністерства оборони України за № 26 від 07.02.2000 року Позивача призначено командиром військової частини НОМЕР_1 , який мав право підписувати та укладати договори.

Судом були досліджені Договір на право забудови від 23.12.2004 року, Договір оренди землі від 12 вересня 2005 року, укладений між Одеською міською радою та 22 управлінням начальника робіт умовне найменування військова частина НОМЕР_1 , Акт приймання-передачі земельної ділянки від 12 вересня 2005 року, у всіх перелічених документах однією із сторін зазначено юридичну особу найменування якої записано як 22 управління начальника робіт умовне найменування військова частина НОМЕР_1 , стоять підписи та печатки командира військової частини НОМЕР_1 та керівника 22 управління начальника робіт Позивача ідентифікаційний номер яких є один 07788244. Згідно ліквідаційного акту, затвердженого 24 травня 2007 року у відповідності з вимогами наказу Міністра Оборони України від 07 серпня 2006 року № 483, 22 управління начальника робіт підлягає реорганізації шляхом приєднання до ДП МО України «Південьвійськбуд».

Судом також було встановлено, що 22 управління начальника робіт умовне найменування в/ч НОМЕР_1 є однією юридичною особою.

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт тотожності 22 УНР та в/ч НОМЕР_1 , встановлений рішенням Київського районного суду м. Одеси у рішенні від 01.08.2018р., не підлягає доказуванню у цій справі.

З огляду на цю обставину, випливає, що Господарський суд м. Києва, приймаючи рішення від 23.11.2007р. по справі 18/203 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/1192860) і визнавши недійсним з моменту укладення Договір №7 про організацію споруди частини житлового будинку, виходив з невірних підстав, зазначаючи, що «передавальний акт про правонаступництво Державним підприємством Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» 22 Управління начальника робіт не може бути належним доказом правонаступництва в частині отримання статусу замовника будівництва, оскільки, цим актом зазначений об`єкт не передавався правонаступнику, так як 22 УНР не набув статусу забудовника по АДРЕСА_1 , а тому ця юридична особа не мала права укладати договір від 30.06.2006р. №07».

Таким чином, договір №7 від 30.06.2006р. між ТОВ «Інвест Таун» та 22 УНР є укладеним повноважними особами, які мали для цього необхідний обсяг дієздатності, і дійсним, а отже рішення Господарського суду м. Києва від 23.11.2007р. по справі 18/203 не викликає правових наслідків, які виникають внаслідок недійсності правочину.

З цього випливає і необхідність сторін цього договору повністю виконати його умови, а саме: прийняти кошти, перераховані інвесторами будівництва (в тому числі кошти Позивача), перераховані на рахунок фонду фінансування будівництва, утвореного ТОВ «Інвест Таун», та забезпечити оформлення права власності на інвестовані об`єкти на цих інвесторів.

Визнання договору №7 від 30.06.2006р. недійсним не позбавляє його прав інвестора, які було набуто на підставі договору про участь у ФФБ. Зокрема, у рішенні від 26.02.2015р. по справі №522/22304/14 у позові СУЧП «ІНЕКОМ-Сервіс» до ТОВ «Інвест Таун», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа ЗАТ «ПІК» про визнання недійсним договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» , яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.06.2016р. та постановою Верховного Суду від 12.09.2019р. залишено без змін. При цьому в Рішенні зазначено, що недійсність договору від 30.06.2006р. №07 про організацію спорудженого житлового будинку не є підставою для визнання недійсним договору про участь у фонді фінансування будівництва.

Втім, звертаючись із цим позовом, Позивач зазначає, що він, попри зазначене, позбавлений можливості повністю реалізувати своє право, оскільки фактично відсутній механізм реалізації його права на інвестоване нерухоме майно. Така ситуація склалася внаслідок відсутності суб`єкта (підміни правомірного замовника будівництва на ЗАТ «ПІК»), який повинен оформити нерухоме майно на Позивача.

Крім того, Позивач вважає, що оскільки ПАТ «ПІК» не набув статусу замовника будівництва, такий статус має правонаступник 22 УНР ДП МОУ «Південьвійськбуд», яке повинно виконати усі без виключення функції замовника (в тому числі ввести в експлуатацію будинок та оформити право власності інвесторів будівництва).

З зазначених обставин випливає, що приймаючи рішення №727 від 24.06.2008р. Виконком Одеської міської ради встановив дві умови (1) оформлення права користування земельною ділянкою; 2) оформлення дозволу на виконання будівельних робіт), із неодмінним виконанням яких пов`язав набуття ЗАТ «ПІК» функцій замовника.

Стаття 16 ЦК України визначає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, втім зауважує, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Наслідками недійсності Рішення №727 від 24.06.2008р. на сьогодні є : відсутність у ЗАТ «ПІК» статусу замовника будівництва, внаслідок чого воно не могло підписувати Акт готовності № 528 від 24.06.2009р.; протиправність видачі Інспекцією ДАБК свідоцтва № 15000528 від 24.06.2009р. про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, оскільки Інспекції достеменно було відомо про відсутність у ЗАТ «ПІК» дозволу на виконання робіт (видача або перереєстрація такого дозволу входить до повноважень самої цієї Інспекції) та права користування земельною ділянкою; зобов`язання ДП МОУ «Південьвійськбуд» як замовника будівництва (внаслідок правонаступництва 22 УНР) та ТОВ «Інвест Таун» виконати умови Договору №7 від 30.06.2006р. у повному обсязі шляхом оформлення права власності на нерухоме майно, інвестоване Позивачем та третіми особами на стороні позивача та надати позивачу та третім особам на стороні позивача необхідні документи для реєстрації права власності на об`єкти інвестування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223,ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПІК», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», Спільно-Українсько-Чеського підприємства «Інекон-Сервіс», Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБК в Одеській області, за участю третіх осіб на стороні позивача: Одеської місцевої прокуратури №3, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, визнання права на отримання виконання умов, передбачених договором, та зобов`язання виконання умов договору шляхом оформлення прав на нерухоме майно задовольнити.

Визнати недійсним рішення № 727 від 24.06.2008 року Одеської міської ради «»Про передачу функцій замовника ЗАТ «ПІК» на завершення будівництва житлового будинку з вбудованими офісами за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право на отримання виконання умов передбачених договором №7 від 30.06.2006р.

Зобов`язати ДП МОУ «Південьвійськбуд» як замовника будівництва (внаслідок правонаступництва 22 УНР) та ТОВ «Інвест Таун» виконати умови Договору №7 від 30.06.2006р. в натурі шляхом оформлення прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Одеського апеляційного суду з дня отримання копії рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 02 листопада 2021 року.

Суддя Ю.Б. Свячена