Справа №705/1350/15-ц
6/705/153/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Романовій О.М

за участю представника заявника Патрікєєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Уманський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування його тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого в межах цивільної справі № 705/1350/15-ц, в обґрунтування якої зазначив наступне.

28 липня 2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області ухвалено рішення за поданням Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду його за межі України, посилаючись на те, що на виконанні в Уманському міському відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 705/1350/15-ц 2/705/703/15 від 10.04.2015 року виданий Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з нього та з ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 344628,39 грн.

Про накладення вказаного обмеження на виїзд за кордон він дізнався 02.09.2021 року від юриста, до якого звернувся за приватною юридичною консультацією.

Вважає рішення про обмеження його у праві виїзду за кордон незаконним та таким, що порушує його конституційне право на вільне пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, оскільки має на руках постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2016 року виконавче провадження № 51072410 з примусового виконання виконавчого листа № 705/1350/15-ц 2/705/703/15 від 10.04.2015 року, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 344628,39 грн. солідарно.

Виконавче провадження було закрито, але відповідних дій щодо зняття обмеження виїзду його за кордон вчинено не було, що і стало підставою його звернення до суду.

Просить суд скасувати тимчасове обмеження йому, ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, накладеного ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2016 року справа № 705/1350/15-ц.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, пояснила, що відносно її довірителя заявника по справі ОСОБА_1 , у зв`язку із наявністю заборгованості, було відкрито виконавче провадження, в межах якого, судом було винесено ухвалу про обмеження останнього у праві виїзду за кордон. Зазначене виконавче провадження було закрито, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову, але після цього рішення про скасування виїзду боржника за межі України, прийнято не було. Вважає, що такі дії державного виконавця порушують права ОСОБА_1 , тому просить суд його заяву задовольнити.

Представник відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку. Попередньо на адресу суду надійшло заперечення, у якому просять суд розгляд справи проводити за участю державного виконавця та просять відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування його тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що згідно бази автоматизованої системи виконавчих проваджень, в провадженні відділу на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 705/1350/15-ц, виданий 10.04.2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Приватбанк» боргу в сумі 344628,39 грн.

13.05.2016 року виконавцем було розпочато виконавче провадження з № 51072410, копії постанови про відкриття виконавчого провадження направлено до відома сторін виконавчого провадженні.

Також, з метою повного та фактичного виконання рішення вживалося всіх заходів, передбачених Законом. У тому числі, у виді направлення подання до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, покладених рішенням суду.

В процесі примусового виконання рішення, а саме 18.09.2016 року надійшла заява стягувача АТ «Приватбанк» про погашення боргу, у зв`язку з чим виконавцем, на підставі п. 8 ст. 49 Закону було закінчено виконавче провадження. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документу (закінчення виконавчого провадження) винести постанову про стягнення виконавчого збору, яку потім виконує в порядку, встановленому Законом.

Враховуючи той факт, що виконавчий збір, як санкція примусового виконання рішення, не було сплачено боржником та витрати примусового виконання за проведення виконавчих дій згідно винесених виконавцем постанов про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 34462,84 грн. та виконавчого збору в сумі 344,63 грн., у відповідності до вимог Закону, було виділено в окремі виконавчі провадження, для подальшого виконання в загальному порядку. 07.10.2016 року виконавцем були розпочаті вказані виконавчі провадження за № 52581039 та № 52580865.

Також, за наслідками завершення виконавчого провадження, керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час закінчення провадження, чітко встановлено, що лише у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документу за належністю іншому органу ДВС, закінчення провадження за рішенням суду винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, повернення виконавчого документу до суду тощо), арешт, накладений на майно знімається та скасовуються інші вжиті заходи примусового виконання рішення.

Крім цього, за наявності декількох виконавчих проваджень відносно боржника про стягнення коштів, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження. Отже, вважають, що оскільки на день надходження повідомлення суду про судовий розгляд заяви боржника у базі даних АСВП наявне з 30.01.2020 року діюче зведене виконавче провадження за № АСПВ 61121025 у складі якого, в тому числі, перебуває виконавче провадження № 52580865 по примусовому стягненню з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору за примусове виконання рішення у сумі 344,63 грн.

У зв`язку з цим, просять суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, врахувавши позицію, викладену у запереченні, вивчивши матеріали цивільної справи, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами частин 1 та 2 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч.6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Тобто, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення виїзду з України або в`їзду в Україну осіб, яких згідно із законодавством тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Крім інших, покладених на органи державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, застосовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2016 року тимчасово обмежено боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на виїзд з території України до виконання ним зобов`язання, встановленого рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 705/1350/15-ц, 2/705/703/15 від 23 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно на користь КБ «Приватбанк» боргу в сумі 344628,39 грн.

Згідно постанови головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби від 28.09.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 705/1350/15-ц 2/705/703/15, виданого 10.04.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судового збору в сумі 3446,28 грн., закрито, у зв`язку зі сплатою вказаної суми судового збору, у відповідності до заяви стягувача ПАТ КБ «Приватбанк», а також згідно постанови державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби від 28.09.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 705/1350/15-ц 2/705/703/15, виданого 10.04.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КУБ «Приватбанк» боргу в сумі 344628,39 грн., у зв`язку зі сплатою солідарно зазначеної суми боргу, у відповідності до заяви стягувача ПАТ КБ «Приватбанк».

Тобто, на момент розгляду вказаної заяви у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за виконавчим листом №705/1350/15-ц; 2/705/703/15, і з приводу чого, відносно нього було встановлено ухвалою суду від 28.07.2016 року тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, існування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, за відсутності заборгованості за виконавчим документом, а також за відсутності факту ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, порушує право ОСОБА_1 на свободу пересування, тому суд приходить до висновку, що подана заява підлягає до задоволення.

Суд, вважає, що викладені у запереченні старшим державним виконавцем обставини про те, що відносно ОСОБА_1 існують інші виконавчі провадження, щодо стягнення з останнього заборгованості, не заслуговують на увагу при вирішенні питання щодо скасування обмеження у виїзді за межі України, оскільки сам виконавець не спростовує того факту, що заборгованість, у зв`язку із якою судом було прийняте рішення про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, сплачена ним ще у 2016 році, а інші виконавчі провадження, що перебувають у відділі державної виконавчої служби, було відкрито у 2017 році, тобто після закінчення виконавчого провадження щодо стягнення боргу згідно рішення суду у цивільній справі № 705/1350/15-ц 2/705/703/15 від 10.04.2015 року.

Представником заявника до суду також надано копію квитанції про сплату ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 344,63 грн., яку він сплатив в добровільному порядку 23 вересня 2021 року.

У матеріалах цивільної справи № 705/1350/15-ц 2/705/703/15 наявні повернуті виконавчі листи щодо стягнення судового збору та основного боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та копії постанов про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із погашенням заборгованості, а також супровідні листи про направлення вищевказаних постанов до суду, стягувачу та боржникам. Будь-якої інформації про те, що заявнику було відомо про виконавчий збір та він ухилявся від його сплати, ні матеріали справи, ні заперечення не містять.

У зв`язку з цим, суд вважає, що на цей час обмеження права у виїзду за межі України ОСОБА_1 порушує його права, тому вважає, що є таке обмеження підлягає скасуванню.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 258-261, 263, 353, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Уманський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 25.08.2021 року, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, накладене ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2016 року (судова справа № 705/1350/15-ц).

Ухвалу суду направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

Повний текст ухвали складено 15.11.2021 року.

Суддя Р. В. Піньковський