ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

м. Харків

Справа № 643/3841/21

Провадження № 22-ц/818/5982/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Хорошевського О.М.,

Суддів Котелевець А.В., Яцини В.Б.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, постановлене суддею Тимош О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на відшкодування майнової шкоди, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 49 240 грн, витрати за експертне авто - товарознавче дослідження №18675 від 24.02.2021 в сумі 3138 грн, на відшкодування моральної шкоди 5000 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6880 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Харківського апеляційного суду від 10.06.2020 по справі №643/17432/19 встановлено, що 05.10.2019 о 20 годині 10 хвилин в м.Харкові по пр.Ювілейний, 57А водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Фіат Добло держаний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував швидкості та безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen держаний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого завдано механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду. Провадження по справі стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в СК ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9575658 від 23.01.2019.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Volkswagen держаний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , яким користується на підставі довіреності ОСОБА_3 . Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №18675 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen держаний номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 05.10.2019, станом на час проведення дослідження, складає 69 805,29 грн.

23.11.2020 за результатами звернення позивача до ПАТ НАСК «Оранта», страховою компанією було відшкодовано 20 565 грн на відновлення автомобіля, розрахованого відповідно до чинного законодавства з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Позивач зазначила, що відповідач повинен відшкодувати їй у відповідності до ст.1194 ЦК України різницю між вартістю матеріального збитку і страховим відшкодуванням, що дорівнює 49 240 грн.

Крім того, позивачка просила з посиланням на ст.1167, 23 ЦК України відшкодувати їй спричинену протиправними діями відповідача моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням її транспортного засобу. Зазначає, що зазнала душевних страждань у зв`язку з пошкодженням її майна, змушена відновлювати майно, що спричинило душевний дискомфорт, втратила зв`язки з рідними та близькими людьми оскільки була змушена займатися відновлювальним ремонтом, постійно нервувала, що стало причиною сварок у родині. Моральні страждання оцінила в 5000 грн.

На підставі викладеного позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію майнової шкоди, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 49 240,00 грн.та компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 грн.

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди в сумі 4000 грн відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду, у сумі 1362 грн, витрати за експертне автотоварозначе дослідження в сумі 3138 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Скарга містить посилання на не згоду з висновком та розміром шкоди встановленої експертним автотоварознавчим дослідженням вважає, що він завищений.

Також не погоджується зі стягненням з нього вартості експертного дослідження, оскільки позивач отримав такий висновок до пред`явлення позову та зробив його за власної ініціативи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Святець О.М. просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки оскаржуване рішення винесене на підставі дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, всебічного та повного з`ясування фактичних обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, відповідно ст. 376 ЦПК України відсутні правові підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з іх доведеності та обгрунтованості в частині відшкодування майнової шкоди в сумі заявленої позивачкою.

Визначаючи завдану позивачці моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн, яку стягнуто на її користь із відповідача судом першої інстанції враховано протиправності поведінки відповідача, глибини і тривалості душевних страждань позивачки, пов`язаних із пошкодженням її майна, враховуючи інші обставини, які мають істотне значення, в тому числі необхідності докладання додаткових зусиль для організації повсякденного життя, а також вимог розумності і справедливості.

Матеріалами справи підтверджено, що за проведення експертного дослідження для встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen держаний номерний знак НОМЕР_2 ., ОСОБА_1 сплатила 3138,05 грн, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог у цій частині.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля Фольксваген держаний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.13).

Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 10.10.2019 ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням автомобілем Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.14-15).

Відповідно до висновку експерта за результатами судової авто технічної експертизи №26569 від 20.01.2020 в даній дорожньо-транспортній ситуації: водій автомобіля Фіат ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.13.1 Правил дорожнього руху України; технічна можливість запобігти зіткнення для водія автомобіля Фіат ОСОБА_2 визначалася виконанням вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожньо-транспортній ситуації запобігання даної ДТП (технічна можливість уникнення ДТП) не визначалася діями водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_3 , а цілком залежала від дій водія автомобіля Фіат ОСОБА_2 по виконанню ним вимог п.13.1 ПДР України. В діях водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не вбачається (а.с.19-24).

Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 17.04.2020 адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення (а.с.25-26).

Постановою Харківського апеляційного суду від 10.06.2020 по справі №643/17432/19 встановлено, що 05.10.2019 о 20 годині 10 хвилин в м.Харкові по пр.Ювілейний, 57А водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Фіат Добло держаний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував швидкості та безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого завдано механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, а тому у відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України ця обставина не потребує доказування. Постанова судді Московського районного суду м.Харкова від 17.04.2020 залишено без змін (а.с.27-30).

Відповідно до заяви на видачу готівки №2 від 23.11.2020 ОСОБА_3 за довіреністю отримав суму грошового переказу від ПАТ НАСК Оранта на ім`я ОСОБА_1 20 565, 00 грн (а.с.31).

Згідно з висновком експерта №18675 за результатами проведення авто товарознавчого дослідження складеного 24.02.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яке мало місце 05.10.2019, станом на час проведення дослідження, складає 69 805,29 грн (а.с.33-46).

Встановлені судом першої інстанції обставини справи які підтверджені наданими доказами відповідачем не спростовані.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина другастатті 1187 ЦК України).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язковогострахування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону ).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК Українипідстав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України- відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №754/1114/15-ц від 14 лютого 2018 року, чим підтвердив правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15.

Таким чином, позивачка через недостатність суми для повного відшкодування шкоди ДТП внаслідок страхового відшкодування, правомірно звернулась в рамках деліктного зобов`язання до відповідача з вимогою про відшкодування завданої шкоди, якому кореспондує обов`язок боржника її відшкодувати.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції правильно вважав, що позивачка має права на отримання відшкодування, оскільки є власником транспортного засобу, якому внаслідок ДТП завдано механічних пошкоджень.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі обставини та висновки суду першої інстанції, а зводяться до оцінки доказів, а також незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Відповідачем не спростовано розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю визначеного експертним дослідженням у сумі 69805,29 грн.

Що стосується витрат на проведення експертного дослідження, судова колегія зазначає наступне.

Витрати, понесені позивачкою у зв`язку з автотоварознавчим дослідженням, висновки за результатом якого складено 24.02.2021 не можна вважати судовими витратами.

Ці витрати є матеріальними збитками понесеними позивачем під час підготовки для звернення до суду і підлягають стягненню саме у такому порядку, як і просила позивачка.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому законне рішення суду першої інстанції не може бути скасовано у апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 4 ч. 1, ст. 376, 382, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повне текст постанови складено 24 листопада 2021 року.