Справа № 433/360/21
Провадження № 22-ц/810/921/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області,

в с т а н о в и в:

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою. До апеляційної скарги додано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у справі, проведення якої просить доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». На дослідження експерта просить поставити запитання:

1. Який психологічний стан малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи є у нього стурбованість відносно часу спілкування з одним із батьків? Які індивідуально-психологічні особливості має дитина?

2. Які специфічні психологічні взаємовідносини у дитини з батьком ОСОБА_2 ?

3. Яка ступінь психологічного впливу на дитину та її виховання з боку батька ОСОБА_2 ?

4. Чи має місце негативний психологічний вплив на дитину та її виховання з боку матері або батька будь-якої іншої особи?

5. Чи являє малолітня дитина прихильність до кожного із батьків, до кого із них більшу прихильність? Якими психологічними факторами це викликано?

6. З ким із батьків, виходячи із індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану, рівня розвитку, інтересів дитини краще проводити час дитині з точки зору її психологічного комфорту та здоров`я? Які наявні та приховані бажання дитини щодо часу спілкування з кожним із батьків?

7. Чи є позитивним психологічне сприйняття дитиною сім`ї, в якій вона проживає на даний час?

8. Чи спроможна дитина взагалі з урахуванням його віку, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку усвідомлювати реальний зміст сімейної ситуації, яка склалася навколо спору батьків щодо визначення часу спілкування? Хто із батьків сприяє кращому розвитку дитини?

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечують проти клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо поданого клопотання про призначення судово- психологічної експертизи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення його без задоволення з огляду на порушення визначеного законом порядку для подання доказів.

Так, згідно з частинами 1, 3, 5, 8 статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно частин 1-3 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи має про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідач або її представник таких заяв про неможливість вчасного подання доказів до суду першої інстанції не надали та не повідомляли про неможливість самостійно отримати докази та не зазначено про причини неподання такого клопотання під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Як на підставу призначення судово-психологічної експертизи ОСОБА_1 посилається на обставини, які сталися після ухвалення рішення суду Троїцьким районним судом Луганської області 20 вересня 2021 року, тобто на обставини, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції. Будь-яких причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати до суду першої інстанції клопотання про призначення судово- психологічної експертизи суду апеляційної інстанції не надано.

З огляду на наведене, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 01 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: