Дата документу 17.11.2021 Справа № 330/3130/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/3130/20 Головуючий у 1 інстанції Куценко О.О.
Провадження № 22-ц/807/3430/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2021 року у справі за позовом заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, позивач Кирилівська селищна рада до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої вчиненим адміністративним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року заступник керівника Мелітопольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, позивач Кирилівська селищна рада, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої вчиненим адміністративним правопорушенням.

В обґрунтування позову зазначено, що Мелітопольською місцевою прокуратурою вивчено матеріали Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України щодо незаконного вилову водних біоресурсів на території Запорізької області.

У ході перевірки, проведеної відділом рибоорохонного патруля № 1 Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (Азовським рибоохоронним патрулем), встановлено, що 17 квітня 2018 року о 03.30 на узбережжі Азовського моря в смт Кирилівка біля бази відпочинку «Сигнал» державним інспектором відділу рибоохоронного патруля № 1 був затриманий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займався незаконним виловом риби, забороненим знаряддям лову - підйомною пасткою у кількості 8 штук, виловив рибу бичок - 4445 одиниць вагою 198 кг, чорноморсько - азовський прохідний оселедець - 5 одиниць вагою 0,7 кг.

Зазначеним правопорушенням державі заподіяно шкоду у розмірі 151 980,00 грн, яка підтверджується розрахунком матеріальної шкоди, проведеним головним державним інспектором Азовського басейного управління.

Коричев А.М. у порушення вищевказаних вимог правил любительського і спортивного рибальства, здійснив незаконний вилов риби: бичок - 4445 особин, чорноморсько - азовський оселедець - 5 особин за допомогою заборонених знарядь лову - 8 підйомними пастками.

У зв`язку із викладеним, головним державним інспектором рибоохоронного патруля №1 Рудиною Владиславом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 складено протокол (№ 012305) про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (грубе порушення правил рибальства), який направлено до Якимівського районного суду Запорізької області для розгляду по суті.

В постанові Якимівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2018 року у справі № 330/880/18 суд зазначив, що у діях ОСОБА_1 мається склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КпАП України, однак справу закрито у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із чим, ОСОБА_1 вдалось уникнути адміністративної відповідальності.

Проте, шкода, завдана Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області, у сумі 151 980,00 грн. на даний час не відшкодована.

Азовським басейновим управлінням Державного агентства рибного господарства до суду подавався позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі адміністративним правопорушенням (справа № 330/2505/18).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було скоєно незаконні дії, а саме незаконний вилов риби забороненими знаряддями, але у позові відмовлено з підстав ненадання до суду доказів на підтвердження кількості виловленої риби та розміру заподіяної шкоди. Згідно із таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного добування (збирання) або знищенням громадянами України, іноземцями, особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2010 №1209, фахівцем Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України проведено розрахунок збитків, нанесених рибному господарству України, які склали 151 980,00 грн.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 суму шкоди, завданої рибному господарству України, яка спричинена адміністративним правопорушенням у розмірі 151980 грн., та кошти, витрачені на сплату судового збору у розмірі 3330,70 грн.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, заступник керівника Запорізької обласної прокуратуриподав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини також вказує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи (рішення у справі "Руїз Торіха проти Іспанії".

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором недоведені підстави звернення до суду, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та не вірно визначено Кирилівську селищну раду, як орган, який може здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах і звертатися з позовом до суду.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що належним позивачем у справі є органи Державного агентства рибного господарства України.

Проте, при зверненні до суду з позовною заявою, прокурором вірно визначено Кирилівську селищну раду органом, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

За приписами ст. 13 Конституції України, ст. 324 Цивільного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Положеннями статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів.

Згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

З огляду на вищевикладене, висновок суду про те, що Кирилівська селищна рада не є органом, який від імені держави уповноважений здійснювати функції щодо пред`явлення позову про відшкодування шкоди внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, оскільки такі повноваження не передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування» чи іншими нормативними актами, не відповідає дійсності.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову риби, у розмірі 151 980 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Приписами статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об`єктів тваринного світу згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 17.09.1996.

Відповідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних - бюджетів та бюджетів АРК- 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Згідно ч.3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є, серед іншого, доходи місцевих бюджетів та природні ресурси.

Таким чином, враховуючи положення діючого законодавства та, беручи до уваги те, що незаконний вилов водних біоресурсів вчинено на узбережжі Азовського моря в смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, тобто на території Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, саме зазначена селищна рада уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а тому Кирилівська селищна рада є належним позивачем по вказаній справі. Неповернення Кирилівській селищній раді коштів від незаконного вилову риби порушує інтереси територіальної громади в особі Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області в частині неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, який може бути використаний для задоволення нагальних потреб відповідної територіальної громади.

Невжиття Кирилівською селищною радою, як уповноваженим на захист інтересів держави органом, заходів із їх судового захисту призводить до несвоєчасного надходження коштів до державного та місцевих бюджетів, перешкоджає здійсненню державних програм з охорони довкілля, що є порушенням інтересів держави, насамперед у сфері охорони навколишнього природного середовища, що є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді в особі Кирилівської селищної ради, на території якої скоєне вищевказане правопорушення.

Великою палатою Верховного суду у постанові від 18.06.2021 (справа №927/491/19) зазначено, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18.

Визначення Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області належним позивачем у справі також узгоджується з постановами Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019 по справі №280/393/15-ц та від 15.07.2019 по справі № 233/3706/16-ц.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції зазначив, про те, що прокурором не доведено, що відповідний орган не здійснює або неналежно здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах, тобто не підтвердженні підстави для представництва, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вказаний висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 дійшла висновку що прокурор, під час реалізації повноважень з представництва інтересів держави на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати, або після того, як йому стало відомо про порушення інтересів держави, маючи достатньо повноважень для їх захисту, не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк.

З матеріалів справи вбачається, що Мелітопольською місцевою прокуратурою під час виконання повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», на підставі отриманих інформації та документів встановлено порушення інтересів держави - здійснення ОСОБА_2 незаконного вилову риби, внаслідок чого заподіяна шкода у розмірі 151 980 грн.

З огляду на те, що Кирилівська селищна рада є уповноваженим органом у спірних правовідносинах, Мелітопольською місцевою прокуратурою на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на її адресу скеровано лист від 17.12.2020 № 36/3-10453вих-20., яким повідомлено про те, що постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 23.07.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України за порушення правил рибальства (вказаний лист наявний в матеріалах справи).

Будучи обізнаною про вказані вище обставини, зокрема з повідомлення Мелітопольської місцевої прокуратури від 17.12.2020 № 36/3-10453вих-20, Кирилівська селищна рада як уповноважений орган у даних правовідносинах, не повідомила, які саме вжито заходи для захисту інтересів держави та яким чином планується поновлення інтересів держави або відсутність таких підстав. Внаслідок цього указаним органом проявлено неналежне урядування вже при надані відповіді на повідомлення прокурора, а протягом подальшого часу через невжиття будь-яких заходів до стягнення завданої незаконним рибальством шкоди - бездіяльність.

Судом встановлено, що 17.04.2018р. о 03.30 на узбережжі Азовського моря в смт Кирилівка біля бази відпочинку «Сигнал» державним інспектором відділу рибоохоронного патруля № 1 був затриманий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займався незаконним виловом риби, забороненим знаряддям лову - підйомною пасткою у кількості 8 штук, виловив рибу бичок - 4445 одиниць вагою 198 кг, чорноморсько - азовський прохідний оселедець 5 одиниць вагою 0,7 кг.

Зазначеним правопорушенням державі заподіяно шкоду у розмірі 151980,00 грн., яка підтверджується розрахунком матеріальної шкоди, проведеним головним державним інспектором Азовського басейного управління (а.с.28-29).

ОСОБА_4 у порушення вищевказаних вимог правил любительського і спортивного рибальства, здійснив незаконний вилов риби: бичок - 4445 особин, чорноморсько - азовський оселедець - 5 особин за допомогою заборонених знарядь лову - 8 підйомними пастками.

Головним державним інспектором рибоохоронного патруля №1 Рудиною Владиславом Миколайовичем відносно ОСОБА_3 складено протокол (№ 012305) про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (грубе порушення правил рибальства), який направлено до Якимівського районного суду Запорізької області для розгляду по суті.

ОСОБА_4 надав пояснення, що 17.04.2018 на узбережжі Азовського моря в смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області він займався виловом риби за допомогою забороненого знаряддя лову - підйомною пасткою, загальна кількість виловленої риби становить - 4445 шт. чорноморсько - азовського бичка та 5 шт. прохідного оселедця, із вказаним правопорушенням згоден.

В постанові Якимівського районного суду Запорізької області від 23.07.2018 у справі №330/880/18 суд зазначив, що у діях ОСОБА_3 мається склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КпАП України, однак справу закрито у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, завдана Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області, у сумі 151 980,00 грн. на даний час не відшкодована.

Азовським басейновим управлінням Державного агентства рибного господарства до суду подавався позов ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої державі адміністративним правопорушенням (справа № 330/2505/18).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 було скоєно незаконні дії, а саме - незаконний вилов риби забороненими знаряддями, але у позові відмовлено з підстав ненадання до суду доказів на підтвердження кількості виловленої риби та розміру заподіяної шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростоване особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка ЇЇ завдала.

Згідно із таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного добування (збирання) або знищенням громадянами України, іноземцями, особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2010 №1209, фахівцем Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України проведено розрахунок збитків, нанесених рибному господарству України, які склали 151 980,00 грн.

Згідно із ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

ОСОБА_2 здійснено незаконний вилов водних біоресурсів ще у квітні 2018 року, а постанова Якимівського районного суду, якою останнього визнано винним у скоєнні вказаного правопорушення винесена 23.07.2018.

Постанова від 26.07.2018 та містить інформацію щодо: особи, яка вчинила правопорушення ( ОСОБА_4 ); місця вчинення правопорушення (узбережжя Азовського моря в смт Кирилівка, в районі бази відпочинку «Сигнал»), а також розмір завданої шкоди (151 980).

Враховуюче викладене, а також те, що відповідно до вимог законодавства до повноважень Кирилівської селищної ради належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів на підпорядкованій території, а питання наповнення місцевого бюджету є пріоритетним завданням кожного органу місцевого самоврядування, Кирилівська селищна рада мала об`єктивну можливість та була зобов`язана вжити відповідних заходів реагування щодо стягнення з ОСОБА_3 заподіяної шкоди у розмірі 151 980 грн.

При цьому, Кирилівська селищна рада, розуміючи актуальність проблеми та необхідність невідкладного реагування, протягом більше 3 років, після вчинення вказаного правопорушення та встановлення розміру шкоди, самостійно до суду протягом розумного строку не звернулась.

Встановлені обставини в силу ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» надають прокурору повноваження на представництво інтересів держави в особі Кирилівської селищної ради у даних правовідносинах.

Заступником керівника Мелітопольської місцевої прокуратури вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дотримано. Підстави для представництва інтересів держави в особі Кирилівської селищної ради підтверджено в повному обсязі, про що зазначено вище та відповідає висновкам Верховного Суду у перелічених справах щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах.

Разом з тим, Якимівський районний суд, приймаючи рішення від 01.07.2021 у цій справі, такі позиції вищих судових інстанцій не врахував, у зв`язку з чим необґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову прокурора.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому у відповідності до положень п. 4 ч. 3, п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий бір у розмірі 2279,70 грн., при звернення до суду з апеляційною скаргою сплачено судовий збір у розмірі 3419,55 грн., то з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 5699 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратуризадовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Позов заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, позивач Кирилівська селищна рада до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої вчиненим адміністративним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області суму шкоди, завданої рибному господарству України, яка спричинена адміністративним правопорушенням у розмірі 151 980 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Запорізької області судові витрати у розмірі 5699 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді: