Справа № 265/9841/21
Провадження № 6/265/172/21
У Х В А Л А

02 грудня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Говорунова М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Олєйник Лариси Іванівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевскього районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшло подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Олєйник Л.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №265/2789/17, виданий 14.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 20072,06 гривень, моральної шкоди в сумі 200000,00 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 13400,00 гривень, а всього 233472,06 гривень.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), державним виконавцем 10.07.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність про неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

Для забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та відомості про обтяження було внесено до відповідних реєстрів. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником не зареєстровано нерухоме майно. Згідно відповідей ПФУ, ДФС, Фонду соціального страхування Маріупольського відділення, боржник відкриті рахунки в банківських та фінансових установах не має, не працює, пенсію та страхові виплати не отримує. 29.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ «Приватбанк» АТ «Альфа-Банк», АТ «ПУМБ», АТ «Райфайзен Банк Аваль», АТ «Ощадбанк», які повідомили про відсутність коштів. Згідно довідки з Укрпошта рекомендований лист з постановою про відкриття виконавчого провадження повернувся до відділу ДВС з відміткою про закінчення строку зберігання. Отже боржником рішення не виконано, що є підставою для вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

У судовому засіданні головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Олєйник Л.І. підтримала дане подання, надала суду пояснення аналогічні змісту подання. Також суду пояснила, що вона здійснювала вихід на адресу проживання боржника, яка зазначена у виконавчому листі, проте останній за цією адресою не проживає, про що складено акт. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 01.08.2019 року ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований з 18.01.1995 року по 20.07.2006 року. Доказів того, що ОСОБА_1 обізнаний про існування виконавчого провадження, за яким він повинен виконати відповідні зобов`язання, не має.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження №265/2789/17, виданий 14.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 20072,06 гривень, моральної шкоди в сумі 200000,00 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 13400,00 гривень, а всього 233472,06 гривень.

Державним виконавцем здійснювалися, зазначені у поданні виконавчі дії, про що до подання додані копії документів.

Проте місце реєстрації боржника з серпня 2019 року не встановлювалося. Також не встановлено місце проживання боржника.

Згідно довідки з Укрпошта рекомендований лист з постановою про відкриття виконавчого провадження повернувся до відділу ДВС з відміткою про закінчення строку зберігання.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таке ж право гарантується і низкою міжнародних правових актів. Так, зокрема, згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави; кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно дост.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у разі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч.3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;.

Відповідно до П.12 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень Подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань (зобов`язань боржника - юридичної особи)

В судовій практиці Верховного суду від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України зазначено, що особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Однак, головним державним виконавцем не надано доказів, які свідчили про наявність з боку боржника діянь спрямованих на невиконання рішення суду, про наявність у нього реальної можливості виконувати рішення суду. Саме по собі посилання на заборгованість за виконуваними рішеннями за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про обізнаність ОСОБА_1 щодо наявності виконавчого провадження, в якому він є боржником, за яким на нього судовим рішенням покладено виконання зобов`язань, та умисне ухилення боржника від виконання виконавчого документа в контексті положень ст. 441 ЦПК України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»,ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», тому суд дійшов висновку, що правові підстави для встановлення щодо боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, подання державного виконавця є передчасним, внаслідок чого суд відмовляє в задоволенні подання.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Олєйник Лариси Іванівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Костромітіна