Справа № 758/707/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.11.2015 на автодорозі Київ-Ковель 118 км + 150 м, відбулась ДТП за участю автомобілю Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілю Volvo ХС 90, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Факт настання ДТП та порушення ОСОБА_2 ПДР України, що мало наслідком пошкодження транспортних засобів, встановлений у передбаченому законодавством порядку та підтверджується постановою Малинського районного суду Житомирської області № 283/312/16-п від 25.02.2016.

Правопорушник ОСОБА_2 визнав факт скоєння правопорушення та був визнаний судом винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , на час ДТП 29.11.2015 мав наявний поліс цивільно-правової відповідальності (далі - Поліс), виданий Приватним Акціонерним Товариством «Українська пожежно-страхова компанія» № АІ 5131882, про що свідчить витяг з бази даних МТСБУ про чинність полісу на дату ДТП. За Полісом було повідомлено ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про настання страхового випадку в передбаченні законом строки, та додано усі необхідні документи.

Позивачем був наданий повний пакет документів, необхідних страховику для прийняття рішення по справі та здійснення виплати страхового відшкодування. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну позивача, в межах полісу становить 50 000,00 гривень.

На підставі отриманого від суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 висновку про вартість завданого збитку № 112/3-16 від 12 березня 2016 року позивач звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування у визначеному оцінювачем розмірі - 58 192, 39 гривень, додавши звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу 112/3-16 від 12 березня 2016 року, складеного СОД ФОП ОСОБА_3 разом з усіма необхідними документами.

Приймаючи до уваги зміст п.п. 9.1, 9.2, 9.4. ст. 9, п. 22.1 ст. 22, п. 36.6 ст. 36 Закону про ОСЦПВВНТЗ, що обмежують ліміт відповідальності страховика в межах страхової суми, враховуючи розмір оціненої шкоди відповідно до звіту СОД ФОП ОСОБА_3 № 112/3-16 від 12 березня 2016 року, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплаті на користь позивача полягає сума у розмірі - 50 000 тисяч гривень (ліміт відповідальності страховика).

Але, всупереч наданому страховику звіту № 112/3-16 від 12 березня 2016 року та Закону про ОСЦПВВНТЗ без попереднього узгодження розміру страхового відшкодування, позивач отримав страхове відшкодування лише у розмірі 29 129,06 грн.

На спроби позивача отримати обґрунтування розміру страхової виплати саме у розмірі 29 129,06 грн. зі сторони страховика не було надано жодних звітів, розрахунків та пояснень, тому позивач вважає, що доплаті зі сторони страховика полягає сума у розмірі 20 870, 94 грн. (50 000,00 ліміт відповідальності - 29 129,06 здійснена виплата) відповідно до наданого позивачем звіту зробленого СОД ФОП ОСОБА_3 № 112/3-16 від 12 березня 2016 року, де розмір матеріальної шкоди дорівнював 58 192, 39 гривень.

На думку позивача, решта коштів, що відповідають розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, підлягають стягненню з ОСОБА_2 . Позивач вважає, що втрати яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу та витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права, підлягають стягненню з ОСОБА_2 , дорівнюють різниці між загальним розміром завданої матеріальної шкоди (58 192, 39 гривень) та лімітом відповідальності ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 7043364 (50 000 тисяч гривень) та становлять 8 192, 39 гривень (58 192, 39 - 50 000). Також Позивач вважає, що стягненню підлягає - 4 000,00 гривень за проведення експертного дослідження та звіту складеного СОД ФОП ОСОБА_3 .

Просив суд стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь страхове відшкодування за Договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 5131882 в розмірі 20 870,94 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на свою користь відшкодування збитків (майнової шкоди) в розмірі 8 192,39; витрати на експертне дослідження у розмірі - 4 000,00; судовий збір.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.06.2021 дана цивільна справа прийнята до розгляду та призначена до розгляду у судовому засіданні.

02.03.2017 представником відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до суду подано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

04.07.2017 відповідачем ОСОБА_2 до суду подані письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги він не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2017 дана цивільна справа розподілена головуючій судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 18.01.2017 зазначена позовна заява, прийнята до розгляду та призначена у судове засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2017 зазначена цивільна справа передана судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , оскільки суддю ОСОБА_4 відсторонено від посади.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 зазначена цивільна справа передана судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , оскільки суддю ОСОБА_5 звільнено з посади.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021, цивільну справу № 758/707/17 (номер провадження 2/758/587/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., оскільки суддю Васильченка О.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав свої письмові пояснення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Volvo ХС 90», державний номерний знак НОМЕР_4 -1, 2006 року випуску.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 25.02.2016 по справі № 283/312/16-п, було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 243,60 грн.

Вищевказаною постановою було встановлено, що 29.11.2015 о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , 118 км. + 150 м автодороги Київ-Ковель, не вибрав безпечної швидкості для руху, проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з попереду їдучим автомобілем марки «Volvo ХС 90», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

08 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПрAT «Українська пожежно-страхова компанія» з повідомленням про подію у якій було пошкоджено його транспортний засіб.

08 грудня 2016 року ПрAT «Українська пожежно-страхова компанія» забезпечило огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, внаслідок чого був складений Акт огляду пошкодженого транспортного засобу.

Згідно з ремонтної калькуляції № uip_11381 від 04.04.2016, виконаною аварійним комісаром ОСОБА_8 , вартість ремонту автомобілю «Volvo ХС 90», державний номерний знак НОМЕР_4 -1, з ПДВ складає 82 197,18 гривень.

25 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПрAT «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування.

Згідно платіжного доручення № 105 від 13.04.2016 ПрAT «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувала на рахунок позивача страхове відшкодування 29 129,06 гривень.

Згідно з висновком Звіту «Про оцінку вартості матеріальної шкоди спричиненої володільцю транспортного засобу» № 112/3-16 від 12.03.2016, виготовленого ФОП « ОСОБА_9 », вартість матеріальної шкоди становить 58 192,39 грн.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачами позивачу суми страхового відшкодування та майнової шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Заперечуючи проти позову, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» посилалось на те, що на підставі вищезазначених норм Закону виплата страхового відшкодування була проведена у розмірі шкоди оціненої страховою компанією, так як позивачем не було надано жодних документів, які б підтверджували розмір майнової вимоги.

Як було встановлено у судовому засіданні, керуючись вимогами законодавства, 08 грудня 2016 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Volvo ХС 90», державний номерний знак НОМЕР_4 -1 та складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу. При цьому, позивач був присутній при огляді аварійного комісара автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, зазначених ним, підписавши протокол огляду транспортного засобу.

Позивачу, як того вимагає Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 29 129 грн 06 коп., оскільки останній не надав страховику документи, які б підтверджували факт оплати проведеного ремонту автомобіля.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду України від 23 грудня 2015 року № 6-2587цс15, від 20 січня 2016 року № 6-2808цс15.

Звіт «Про оцінку вартості матеріальної шкоди спричиненої володільцю транспортного засобу» № 112/3-16 від 12.03.2016, виготовлений ФОП « ОСОБА_9 » наданий позивачем суд оцінює критично, оскільки огляд транспортного засобу та оцінка шкоди були проведені без участі страховика, а саме - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

На думку суду, розмір заявленої позивачем матеріальної шкоди - 58 192, 39 гривень, не доведено належними та допустимими доказами.

Отже, оцінюючи докази у їх сукупності, відповідно до ст. 81 ЦПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що надані позивачем докази, є неналежними, відповідачем страхове відшкодування позивачу сплачено у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачами не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_5 ;

- відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40;

- відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Д. В. Петров