Справа № 219/3938/21
Провадження № 2/219/1951/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Зубенко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Бахмут Вода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з водопостачання (водовідведення),

В С Т А Н О В И В:

КП «Бахмут-Вода» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму боргу за період з 01 липня 2012 року до 31 березня 2021 року за спожиті послуги водопостачання (водовідведення) у розмірі 7154,30 грн., а також судовий збір у розмірі 2270 грн., посилаючись на те, що відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за вказаний період з 01 липня 2012 року до 31 березня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 7154,30 грн.

Представник позивача Бондаренко Н.В. , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про часткове визнання позовних вимог у межах строку позовної давності, в якій просила застосувати до позовних вимог позовну давність та розглянути справу без її участі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідок, яки надійшли на запит суду щодо доступу до персональних даних відповідачів, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19 травня 2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13), а відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2007 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-15).

Відповідачі є споживачами послуг з водопостачання (водовідведення) за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 5-6).

Як видно з виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 , за період з 01 липня 2012 року до 31 березня 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 існує заборгованість у розмірі 7154,30 грн.

При цьому, відповідачами сплачувалася заборгованість у листопаді 2019 року та січні-листопаді 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку.

На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою 22 квітня 2021 року. Таким чином, у межах загальної позовної давності перебуває заборгованість за період з 22 квітня 2018 року до 31 березня 2021 року. У той же час, у листопаді 2019 року відповідачами сплачена заборгованість у розмірі 325,15 грн. (а.с. 5), чим перервано строк позовної давності.

Таким чином, поза межами строку позовної давності знаходиться заборгованість за період з 01 липня 2012 року до 31 жовтня 2016 року у розмірі 2505,42 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив застосувати до позовних вимог ст. 257 ЦПК України та звільнити його у повному обсязі від сплати боргу за користування водою у зв`язку із фактичною реєстрацією та проживанням за адресою: АДРЕСА_1 з 18 серпня 2016 року (а.с. 24), до якого додав довідку про реєстрацію та фактичне проживання від 02 червня 2021 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 05 квітня 2016 року до 18 серпня 2016 року, а фактично зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 18 серпня 2016 року і по теперішній час (а.с. 25).

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 з 05 квітня 2016 року не проживає та не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає, що у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 необхідно відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачами обов`язку з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, тому з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню у солідарному порядку сума боргу за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) у межах строку позовної давності за період з 01 листопада 2016 року до 31 березня 2021 року у розмірі 4648,88 грн.

У задоволенні частини позовних вимог за період з 01 липня 2012 року до 31 жовтня 2016 року у розмірі 2505,42 грн. слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів по 737,53 грн. з кожного, який був сплачений позивачем при подачі позову, а всього 1475,05 грн. в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Бахмут Вода» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з водопостачання (водовідведення) - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь комунального підприємства «Бахмут-Вода» (п/р НОМЕР_4 в відділенні АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» м. Бахмут, код ЕДРПОУ 35298787) суму боргу за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 листопада 2016 року до 31 березня 2021 року у розмірі 4648 (чотири тисячі шістсот сорок вісім) грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь комунального підприємства «Бахмут-Вода» (п/р НОМЕР_4 в відділенні АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» м. Бахмут, код ЕДРПОУ 35298787) судовий збір по 737 (сімсот тридцять сім) грн. 53 коп. з кожного, а всього 1475 (одна тисяча чотириста сімдесят п`ять) грн. 05 коп. в рівних частках.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик

25.11.2021