Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. І,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника, адвокат Монастиренко С.М,

заінтересована особа: Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його троюрідний брат, ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 4,30 умовних кадастрових гектари, яке належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай). ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено в зв`язку з відсутністю документів про родинні стосунки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Оскільки докази, які б підтверджували родинні стосунки не збереглись, з метою оформлення спадщини заявник прохає суд встановити факт родинних відносин.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у справі.

Заявник, ОСОБА_1 та його представник, адвокат Монастиренко С. М, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак адвокат Монастиренко С.М. подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак міський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. Прохає прийняти рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.8).

На момент смерті, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Передовик» розміром 4,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.9).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду показали, що знайомі з ОСОБА_1 , а також добре знали ОСОБА_2 . Вказаних осіб вони знають як братів. ОСОБА_1 доглядав ОСОБА_2 до дня смерті останнього та в подальшому здійснив його поховання і на цей час доглядає могилу останнього.

Згідно даних виконавчого комітету Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_2 зі слів старожилів села є троюрідним братом ОСОБА_1 . ОСОБА_6 був двоюрідним дядьком ОСОБА_2 . ОСОБА_7 був батьком ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно даних погосподарської книги ОСОБА_6 значиться батьком ОСОБА_1 (а.с.16, 20).

Згідно даних погосподарської книги ОСОБА_7 значиться батьком ОСОБА_2 (а.с.18, 19).

За положенням ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 01 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки спадкодавець - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначений ст. 549 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини закінчився до 01 січня 2004 року, то в цій справі мають бути застосовані норми ЦК УРСР 1963 року, а не ЦК України, на якій заявник посилається в заяві про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до інформації Кобеляцької державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, а також за відсутністю підстав для спадкоємства (а.с.21).

Статтями 529 та 530 ЦК Української РСР 1963 року визначені перша та друга черги спадкоємців за законом, відповідно до змісту яких при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Інших черг спадкоємців за законом на час виникнення права на спадщину не передбачалось.

Суд вважає, що в другу чергу спадкоємців за законом віднесені лише «рідні» брати та сестри, тому посилання заявника про те, що він має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 є безпідставними.

Згідно з положеннями статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Можуть бути встановлені такі факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 прохає суд встановити факт родинних відносин, мотивуючи необхідність прийняття спадщини, в порядку спадкування за законом, але відповідно до норм ЦК УРСР 1963 року він не є спадкоємцем за законом, то відповідно факт родинних відносин не має для заявника юридичного значення, тому визнання такого факту у порядку статті 315 ЦПК України є необґрунтованим.

Такого ж правового висновку дійшов ВС у постанові від 08 липня 2020 року в справі № 588/225/18.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Полтавського апеляційного суду.

Суддя