Провадження № 2/638/7002/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В. розглянувши матеріали позовної заяви Садівничого товариства «Літнє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Садівниче товариство «Літнє» звернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0612 га, що розташована на території Садового товариства «Літнє» (Покотилівська селищна рада, Харківського району, Харківської області) на користь позивача суму заборгованості за використану електричну енергію.

Суддя, дослідивши відповідні матеріали справи приходить до наступного:

З поданої Садовим товариством «Літнє» позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за електроенергію. В позові зазначено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована на території Покотилівської селищної ради, Харківського району, Харківської області.

Як зазначено у постанові №911/2390/18 Великої палати Верховного Суду від 16.02.2021 виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (п. 7.23 постанови).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 (провадження №61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК України. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Оскільки предметом заяви є зобов`язання, які випливають з надання електричної енергії за адресою Покотилівської селищної ради, Харківського району, Харківської області, що територіально відноситься до Харківського районного суду Харківської області, справу належить розглядати за правилами виключної підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України - суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31,32 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Садівничого товариства «Літнє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

СУДДЯ: Семіряд І.В.