Справа № 654/3422/21
Провадження № 2/654/1180/2021
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

26.11.2021 м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Третьякова І.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, -

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду.

Позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити чіткий зміст позовних вимог.

В своїх вимогах позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату за час затримки виконання рішення суду та зробити відповідні нарахування на заробітну плату, передбачені діючим законодавством України. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 233, 236 КЗпП України.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають врахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.1 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, позивач повинен був зазначити конкретну суму коштів, розраховану відповідно до вищевказаних правових норм, оскільки в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не має права самостійно визначати обсяг та розмір позовних вимог.

Крім цього, позивач просить зробити відповідні нарахування на заробітну плату, передбачені діючим законодавством України. Однак, вказаний зміст прохальної частини не дозволяє встановити особу, яка повинна вчинити дані дії.

Відтак, суд вважає, що формулювання вимог таким чином не є чітким, оскільки не дозволяє з однозначною впевненістю розуміти їхній зміст, створює варіативність в тлумаченні щодо цієї вимоги, а тому вона потребує уточнення.

Також, в порушення п. 6, 7 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не вказано про вжиті заходи досудового врегулювання спору та чи такі взагалі проводилися. Не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

В порушення п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В пунктах 57-58 постанови ВП ВС від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 зазначено, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за період виконання рішення суду.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2021 року встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та становить 2270,00 гривні.

Оскільки сума середнього заробітку позивачем на теперішній час не визначена, що унеможливлює вирахування 1% від неї, то позивачем повинна бути сплачена мінімальна сума судового збору в розмірі 908,00 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). У випадку визначення позивачем ціни позову в розмірі понад 90800,00 грн., сума судового збору повинна становити 1% від пред`явленої до стягнення суми.

Частино. 5 ст. 177 ЦПК України також передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Жодного доказу до позовної заяви позивачем долучено не було.

Усунення вищевказаних недоліків можливе шляхом подання до суду уточненої позовної заяви з зазначенням в ній коректних позовних вимог та всіх відомостей, згідно вимог ст. 175 ЦПК України. Крім цього, визначення позивачем ціни позову та в залежності від суми, подання на адресу суду письмових доказів (квитанції, платіжного доручення тощо) на підтвердження сплати суми судового збору, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 177, 185, 260, п. 13 ч.1 ст. 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Басейнового управління водних ресурсів нижнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду залишити без руху.

Надати позивачу для виправлення недоліків позовної заяви п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І. В. Третьякова