Номер провадження: 22-ц/813/6249/21
Номер справи місцевого суду: 520/5590/19
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Громадської організації «Отрада» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Громадської організації «Отрада» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року представник ГО «Отрада» звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 2006 року по 2016 рік перебував на посаді голови правління ГО «Отрада» та в період з 01.01.2007 року по 01.09.2015 рік останній, зловживаючи своїм посадовим положенням, діючи у власних інтересах, організував та здійснив збір коштів на будівництво системи каналізації, кіоскової-трансформаторної підстанції, зависив фонд заробітної плати на свою користь, встановив плату за електропостачання, водопостачання та водовідведення у завищеному розмірі, надлишок коштів привласнив, чим завдав значних матеріальних збитків ГО «Отрада».

У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ГО «Отрада» збитки в розмірі 2 329 877 грн. та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ГО «Отрада» до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ГО «Отрада» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року та ухвали нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, представник Громадської організації «Отрада» в судове засідання до Одеського апеляційного суду на 28.09.2021 року на 14-30 г. не з`явився, надіславши до Одеського апеляційного суду через електронну пошту 27.09.2021 року о 18-41 годині (зареєстрована апеляційним судом 28.09.2021 року) заяву про перенесення судового засідання через його зайнятість 28.09.2021 в якості захисника по іншим справам, зокрема в Приморському районному суді м. Одеси на 12-00 г. в якості захисника Коваленка В.О. та в Київському районному суді м. Одеси на 16-00 годину в якості захисника Митько В.Б.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Павельченко І.В. заперечував проти відкладення судового засідання, звернувши увагу, що представником позивача не подано доказів про здійснення ним представництва у кримінальних справах в судах першої інстанції і про призначення розгляду цих справ на зазначений час.

Колегія суддів, виходячи з наведених обставин та враховуючи думку представника відповідача, розпочала розгляд справи 28.09.2021 року, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні адвоката Павельченка І.В. та оголосивши перерву для повторного виклику представника позивача з метою можливості забезпечення його участі в судовому засіданні.

В судове засідання на 16.11.2021 року на 16-00 г. представник позивача ГО «Отрада» не з`явився, повідомлявся, заяв з повідомленням про причини неявки до суду станом на час розгляду справи в Одеському апеляційному суді 28.09.2021 року не надходило. Також до Одеського апеляційного суду представником ГО «Отрада» адвокатом Дмітрієвим Р.Б. не надано документального підтвердження про здійснення ним представництва у кримінальних справах у Приморському та Київському районних судах м. Одеси та дійсної участі в судових засіданнях 28.09.2021 року у зв`язку з чим він подавав заяву про перенесення розгляду справи і через що Одеським апеляційним судом було оголошено перерву в судовому засіданні 28.09.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що представник апелянта повторно не з`явився в судове засідання та приймаючи до уваги, що справа в судах розглядається з квітня 2019 року, а в апеляційному суді з лютого 2021 року у колегії суддів відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що на час складання повного тексту судового рішення Одеським апеляційним судом 17.11.2021 року зареєстровано заяву представника ГО «Отрада» адвоката Дмітрієва Р.Б. про відкладення розгляду справи через тривалість очікування ним судового засідання і наявністю в нього інших справ, яка відправлена адвокатом через електронну пошту о 18-04 г. 16.11.2021 року, і тому була зареєстрована апеляційним судом наступного робочого дня 17.11.2021 року і вже тоді передана до головуючого судді.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції усім зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи у позові Громадської організації «Отрада» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, суд першої інстанції виходив з недоведеності розміру збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, про стягнення яких заявлено позивачем.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим у справі обставинам, засновані на законодавстві та є вірними.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

- ОСОБА_1 з 2006 року по 2016 рік перебував на посаді голови правління ГО «Отрада»;

-Голова правління ГО «Отрада» у відповідності до п. 6.5, 6.6. Статуту даної організації має право від імені ГО «Отрада» та без доручення здійснювати оперативне управління майном та коштами підприємства, укладати договори, підписувати фінансово-господарські документи, представляти ГО «Отрада» в державних органах;

-01.01.2008 року було завершено будівництво системи каналізації ГО «Отрада»;

-01.07.2011 року прийнято в експлуатацію кіоскову трансформаторну підстанцію ГО «Отрада»;

-згідно з актом звірки цільових внесків ревізійної комісії ГО «Отрада» перевірки надходження та використання цільових грошових коштів від 01.09.2015 року встановлено, що головою правління ОСОБА_1 зібрані кошти на прокладання трубопроводу системи каналізації ГО «Отрада» в сумі 1 196 661 грн., а на встановлення кіоскової трансформаторної підстанції ГО «Отрада» - 467 950 грн.;

-за заявою ГО «Отрада» 25.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження № 0002461 за ознаками правопорушень передбачених ч.5 ст. 191 КК України. 31.05.2019 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191 КК України. 22 листопада 2019 року прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області затверджено обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191 КК України;

-у матеріалах справи відсутня первинна бухгалтерська документація або її засвідчені копії, які підтверджують збір з членів ГО «Отрада» коштів на виконання робіт з прокладення трубопроводу каналізації у розмірі 1 196 661 грн., а також на установку кіоскової-трансформаторної підстанції у розмірі 467 950 грн.;

-представник позивача - адвокат Дмітрієв Р.Б. під час розгляду справи по суті посилався на те, що документація на підтвердження розміру зібраних коштів на вказані цілі міститься у матеріалах кримінального провадження № 0002461;

-відповідно до висновку судово-будівельної експертизи від 15.12.2016 року № 530 проведеної в межах кримінального провадження № 0002461 фактичні витрати на проведення робіт з будівництва системи каналізації склали 228 659 грн. з урахуванням ПДВ, а витрати на встановлення кіоскової трансформаторної підстанції - 204 395 грн. з урахуванням ПДВ;

-висновком судово-економічної експертизи від 04.10.2017 року № 176 проведеної в межах кримінального провадження № 0002461 встановлено завищення сум між зібраними від членів ГО «Отрада» коштами та фактично витраченими коштами на прокладення трубопроводу каналізації - 968 002 грн. та між зібраними від членів ГО «Отрада» коштами та фактично витраченими коштами на встановлення кіоскової трансформаторної підстанції - 263 555 грн., а всього на загальну суму - 1 231 557 грн. (968 002 + 263 555); зайве нарахування оплати за послуги водопостачання та водовідведення членам ГО «Отрада» у розмірі 667 575,76 грн.; неправомірне завищення з 01.10.2013 по 01.08.2015 року тарифів по сплаті за користування електроенергією на 300 796 грн. 65 коп.; безпідставне нарахування та виплата ОСОБА_1 зарплати з 2013 року по 4-й квартал 2015 року у розмірі 129 947,63 грн. Таким чином загальна сума збитків становить 2 329 877 грн.(1 231 557 + 667 555,76 + 300 796,65 + 129 947,63);

-задля встановлення факту наявності документального підтвердження відомостей, відображених у акті звірки зібраних цільових внесків ГО «Отрада» у період з 01.01.2007 по 01.03.2016, складеного головою ревізійної комісії ГО «Отрада» ОСОБА_2 щодо розміру коштів, зібраних з членів ГО «Отрада» на будівництво трансформаторної підстанції та системи каналізації, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.08.2019 року (справа №509/4235/19) призначено проведення додаткової судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0002461. Проведення додаткової експертизи доручено експерту Бочкарьовій Е.І.;

-у відповідності до повідомлення судового експерта Бочкарьової Е.І. №208 від 10.10.2019 року, предметом первинного дослідження, результати якого відображені у висновку експерта №176 від 04.10.2017 року, не було визначено документального підтвердження даних Акту «Звірки зібраних цільових внесків ГО «Отрада» у період з 01.01.2007 року по 01.03.2016 року», складеного головою ревізійної комісії ГО «Отрада» Бойко Н.С.. щодо розміру коштів зібраних з членів ГО «Отрада» на будівництво трансформаторної підстанції (згідно тексту Акту колонка «трансформатор») та на будівництво системи каналізації (згідно тексту Акту колонка «каналізація»). Згідно з заключною частиною повідомлення судового експерта Бочкарьової Е.І. №208 від 10.10.2019 року, надані на дослідження матеріали кримінального провадження містять документи які визначають здійснення спорудження трансформаторної підстанції та системи каналізації та їх вартість, також в даних яких зазначено участь членів ГО «Отрада» у здійсненні внесків на будівництво системи каналізації та будівництво трансформаторної підстанції, але не містять документального підтвердження фактичного внесення коштів членами ГО «Отрада» у розмірі відображеному у Акті звірки «Звірки зібраних цільових внесків ГО «Отрада» у період з 01.01.2007 року по 01.03.2016 року», на будівництво трансформаторної підстанції (згідно тексту Акту колонка «трансформатор») та на будівництво системи каналізації (згідно тексту Акту колонка «каналізація»);

-тарифи на водопостачання та електропостачання у ГО «Отрада» встановлені відповідними рішеннями загальних зборів членів вказаної громадської організації;

-документи надані ГО «Отрада», не відображають у собі визначення штатного розкладу та фонду заробітної плати та інформаційних даних податкової звітності про розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, у зв`язку з чим у висновку експерта Бочкарьової Е.І. №176 судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0002461, складеному 04.10.2017 року вказано про відсутність можливості провести дослідження в частині документального підтвердження розрахунку заробітної плати і сум утриманого з них податку.

Колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 УПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановивши, що предметом спору є відшкодування збитків завданих об`єднанню внаслідок неправомірних дій голови правління цього об`єднання, суд першої інстанції вірно врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 року у справі № 925/1196/18, відповідно яких:

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частині 1 та 2 ст. 1166 ЦК України).

За змістом ст. 1166 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши належним чином обставини справи та дослідивши докази, представлені позивачем на підтвердження заявлених вимог та заперечень, викладених відповідачем у відзиві на позов, суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що:

-розмір грошових коштів, зібраний з членів ГО «Отрада» на виконання робіт з прокладення трубопроводу каналізації, а також на установку кіоскової-трансформаторної підстанції на час розгляду справи документально не підтверджений, а відтак суми коштів, відображені в Акті звірки «Звірки зібраних цільових внесків ГО «Отрада» у період з 01.01.2007 по 01.03.2016» не можуть бути використані для розрахунку розміру завданого збитку;

-згідно з висновком судово-будівельної технічної експертизи №530 від 15.12.2016 року, у експерта була відсутня архівна база даних відповідних цін на матеріали на дату завершення робіт, у зв`язку з чим у рамках експертизи експерт визначав витрати у поточних цінах з подальшим перерахунком отриманого результату у масштаб цін станом на час завершення робіт. Також цей висновок не містить визначення розміру матеріальних витрат на оплату виконання робіт з будівництва трансформаторної підстанції та системи каналізації;

-висновком експерта Бочкарьової Е.І. №176 судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0002461, складеним 04.10.2017 року визначена невідповідність тарифів ГО «Отрада» тарифам, встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Проте такі тарифи встановлені загальними зборами ГО «Отрада», в той час, як факт одноосібного встановлення відповідачем тарифів на водопостачання та електропостачання та привласнення ним коштів зібраних для оплати послуг водо та електропостачання в ході розгляду справи підтвердження не знайшов;

-щодо розміру збитків, які, виходячи з позиції позивача, були завдані ГО «Отрада» у зв`язку із зайвою виплатою заробітної плати ОСОБА_1 , у висновку експерта Бочкарьової Е.І. №176 судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0002461, складеному 04.10.2017 року вказано, що у зв`язку з тим, що надані на дослідження документи ГО «Отрада», не відображають у собі визначення штатного розкладу та фонду заробітної плати та інформаційних даних податкової звітності про розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, то не надається за можливе провести дослідження в частині документального підтвердження розрахунку заробітної плати і сум утриманого з них податку.

Доводи апеляційної скарги висновок районного суду не спростовують і зведені лише до переоцінки доказів та незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських судців до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунт овувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія А № 303-А; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Громадської організації «Отрада» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 03.12.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова