Справа № 521/5805/21
Провадження №2/521/3251/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"06" грудня 2021 р. Малиновський районний суд міста Одеси в складі
головуючого судді Роїк Д.Я.
при секретарях судового засідання Коноваловій К.О., Гончаревській І.В.
при секретарі - розглянув в відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна
Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1332 від 06 жовтня 2001 року, а саме квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що 06 жовтня 2001 року між ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності серії АВК № 478109 р №4-1091, посвідченою державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори 25.04.2000 року, в інтересах ОСОБА_2 виступав у якості продавця та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був укладений Договір № 1332 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 41,4 кв.м, загальною площею 68,7 кв.м, корисною площею 65,8 кв.м, яке було зареєстроване на Одеській універсальній біржі товарів та послуг в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю.31 жовтня 2001 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстрованє «за ОСОБА_4 вказане рос. мовою згідно із записом у реєстровій книзі) на підставі договору № 1332 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості, про що був зроблений відповідний запис в книзі : 17 допк, стор. 104, р. № 348. Після укладання договору у 2001 році ОСОБА_1 виконав всі істотні умови договору купівлі - продажу нерухомого майна, а саме, прийняв майно та сплатив за нього ОСОБА_2 через ОСОБА_3 належну за договором грошову суму. Невизнання за позивачем права власності на зазначену квартиру перешкоджає йому в здійсненні прав та охоронюваних законом інтересів, в тому числі прав власності на житло. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_1 здійснював право користування та володіння даною квартирою у повному обсязі, сплачував всі комунальні послуги, здійснював поточний ремонт.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.В зазначений строк недоліки усунуто.
Ухвалою суду від 19.07.2021 по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання .
Представник позивача-адвокат Жердецька Л. В. надала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Окрім того відповідач про розгляд справи повідомлявся на офіційному веб-сайті суду.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
З`ясувавши обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Так, судом встановлено, що 06 жовтня 2001 року між ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності серії АВК № 478109 р №4-1091, посвідченою державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори 25.04.2000 року, в інтересах ОСОБА_2 виступав у якості продавця та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був укладений Договір № 1332 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 41,4 кв.м, загальною площею 68,7 кв.м, корисною площею 65,8 кв.м, яке було зареєстроване на Одеській універсальній біржі товарів та послуг в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю.
31 жовтня 2001 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстрованє «за ОСОБА_4 вказане рос. мовою згідно із записом у реєстровій книзі) на підставі договору № 1332 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості, про що був зроблений відповідний запис в книзі : 17 допк, стор. 104, р. № 348.
Під час укладення договору між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору.Квартира продана за 54 760 грн., які отримав представник продавця до підписання договору.
Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як нормам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за позивачами права власності на квартиру на підставі такого договору.
Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем була звільнена квартира, передані ключі, він знявся з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.
При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1996 році.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки позивач ОСОБА_1 придбав вказану вище квартиру у свою власність у відповідача, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі - продажу. А відповідач виконав зобов`язання по передачі квартири позивачу та ОСОБА_2 виїхав з неї.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Таким чином, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки укладений між позивачем та відповідачем через третю особу, а саме між ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 правочин укладено правомочними на те особами, які досягли згоди за всіх істотних умов договору у встановленому законом порядку і у встановленій формі, що дає підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу.
Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137,211,223,259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 220, 316, 317, 321, 328, 655 ЦК України, ст.ст. 3,15,17 Закону України «Про товарну біржу», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити.
Визнати дійсним Договір № 1332 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , трикімнатної квартири, житловою площею 41,4 кв.м, загальною площею 68,7 кв.м, корисною площею 65,8 кв.м , яка складається з житлової кімнати площею 9,6 кв.м, житлової кімнати площею 11,9 кв.м, житлової кімнати площею 19,9 кв.м, кухні площею 8,3 кв.м, ванної кімнати площею 2,5 кв.м, туалету площею 1,1 кв.м, коридору площею 11,9 кв.м, вбудованої шафи 0,3 кв.м, вбудованої шафи 0,3 кв.м, балкону 2,9 кв.м, яке було зареєстроване на Одеській універсальній біржі товарів та послуг в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю 06 жовтня 2001 року, укладений між ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Малиновського районного суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
Позивач : ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 )
Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 )
Третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 )
Суддя: Д.Я. Роїк