ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м.Суми

Справа №587/1196/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/1792/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

скаржник ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицика Геннадія Олексійовича

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 30 вересня 2021 року, постановлену у складі судді Степаненка О.А. в приміщенні Сумського районного суду Сумської області,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Добровольського Олександра Володимировича про відкриття виконавчого провадження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 листопада 2019 року державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60614620 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 1700 грн, підставою відкриття виконавчого провадження є постанова № 54221457 від 14 листопада 2019 року.

Вказує, що скаржник має бажання, але не може виконати дії передбачені виконавчим листом № 587/1196/15-ц від 15 червня 2017 року, виданого Сумським районним судом Сумської області, з поважних причин, оскільки поворотні точки меж земельної ділянки, яку необхідно звільнити не визначені та не закріплені в натурі (на місцевості), у зв`язку з чим ні боржник, ні стягувач не можуть визначити конкретне місцезнаходження земельної ділянки.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про відкриття виконавчого провадження № 60614620 від 14 листопада 2019 року.

Сумський районний суд Сумської області ухвалою від 30 вересня 2021 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 закрив, оскільки воно не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснив ОСОБА_1 , що для захисту його прав потрібно звертатися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Грицик Г.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції всупереч ч. 1 ст. 256 ЦПК України під час прийняття оскаржуваної ухвали скаржнику, не роз`яснив про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Грицика Г.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікуванні. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки в даному випадку оскаржується процесуальна ухвала суду і необхідності в заслуховуванні пояснень скаржника та його представника немає, відповідні доводи щодо незгоди з рішенням суду викладені в апеляційній скарзі. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Добровольського О.В., який заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що скарга ОСОБА_1 не підвідомча судам загальної юрисдикції, а відноситься до юрисдикції адміністративних судів та, в силу ч. 2 ст. 20 КАС України, підсудна окружному адміністративному суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2017 року постановою старшого державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Добровольським О.В. накладено на боржника ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700 грн за невиконання у встановлений строк судового рішення, ВП № 54221457 з примусового виконання виконавчого листа № 587/1196/15-ц від 15 червня 2017 року, виданого Сумським районним судом Сумської області про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити належну ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 80 кв.м за адресою с. Шевченкове Стецьківської сільради (а. с. 19).

14 листопада 2019 року постановою заступника начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Добровольського О.В. закінчено виконавче провадження № 54221457 на підставі п. 11 ч. 1 стаття 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення штрафу № 54221457 від 11 серпня 2017 року (а. с. 18 на звороті).

14 листопада 2019 року постановою заступника начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Добровольського О.В. відкрито виконавче провадження № 60614620 з примусового виконання постанови № 54221457 від 11 серпня 2017 року, виданої Сумським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн (а. с. 7).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до п. 13 Розділу ІХ «Виконання рішення немайнового характеру» Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11 частини першої статті 39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі №758/8095/15-ц (провадження №14-134цс19).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 60614620 про стягнення з скаржника штрафу у розмірі 1700 грн накладеного за невиконання рішення суду на підставі постанови № 54221457 від 11 серпня 2017 року.

Таким чином, спір у даній справі стосується штрафу, накладеного постановою державного виконавця у виконавчому провадженні, а не судом.

Отже за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції адміністративного суду, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення судом скаржнику права звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою підсудністю, є помилковими, оскільки передача справи за встановленою підсудністю за заявою сторони передбачена тільки у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК судом апеляційної або касаційної інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицика Геннадія Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 30 вересня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І.Собина

С.С. Ткачук