Справа № 490/8894/21
н/п 2-з/490/214/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

01 грудня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складу головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала до Центрального районного суду м. Миколаєва заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборони здійснення будь яких будівельних робіт ОСОБА_2 на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 до набрання рішенням законної сили.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що розпочате ОСОБА_2 самовільне будівництво на земельній ділянці розташованій за адресою АДРЕСА_2 , яка є суміжною з місцем проживання позивача АДРЕСА_3 , призвело до порушення її права у користуванні майном.

Також повідомила, що має намір звернутися до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М. та цього ж дня передано судді Шолох Л.М. для розгляду.

Ознайомившись з матеріалами даної заяви, судом зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у частині третій статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

З матеріалів заяви слідує, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, однак не зазначає саме яким майном. Також є незрозумілим, у який саме спосіб позивач має намір просити суд усунути перешкоди.

Дана обставина унеможливлює вирішення питання про співмірність заявлених позовних вимог та заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя Л.М. Шолох