Провадження № 2/522/4968/21
18 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Шенцевої О.П.,
при секретарі - Кісліної В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
ОСОБА_1 є споживачем філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - Водоканал), що підтверджується оформленим особовим рахунком за № НОМЕР_1 та договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №9906/4 від 01.07.2008 року, укладеним між Водоканалом та ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 плату за надані Водоканалом послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 3434,19 грн. за період з 01.02.2020р. по 31.10.2020р., що підтверджується обґрунтованим розрахунком суми боргу.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2020 року провадження по справі відкрито та надано час відповідачу для надання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, а також просив розгляд справи провести за його відсутністю.
Відповідач у судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений належним чином.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 20.08.2008 року.
Відповідач ОСОБА_1 є споживачем філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 та з договору про надання послуг водопостачання та водовідведення №9906/4 від 01.07.2008 року,укладеного між позивачем та відповідачем.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005р. №630 (далі - Правила) Водоканал надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 , за які він у відповідності з п. п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розраховуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Водоканалу.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VІІІ Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII, а саме його стаття 1 передбачає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII передбачено перелік житлово-комунальних послуг, згідно до якого водопостачання та водовідведення є житлово-комунальними послугами.
Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 р., та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 16.06.2016р. № 1142, від 11.07.2017р. № 908, від 02.11.2017 № 1344, від 26.06.2018р. № 597, від 23.10.2018р. № 1251, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами.
Судом досліджено обґрунтований розрахунок боргу, складений позивачем по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.02.2020 року по 31.10.2020 року, споживач ОСОБА_1 .
Відповідно до вказаного розрахунку заборгованість ОСОБА_1 складає 3434,19 грн., нарахування здійснені на двох осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку щодо правомірності стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3434,19 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,12,13,81,89,259,263-265 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя