Житомирський апеляційний суд
Справа №289/281/21 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 42 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №289/281/21

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Людмила Василівна) про втрату права вимоги за кредитними договорами, договором іпотеки, скасування записів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

за апеляційною скаргою адвоката Соколова Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О. у м.Радомишль,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що позбавлений права вимоги до них, як спадкоємці ОСОБА_4 за кредитними договорами №014/7336/74/72305 від 21.04.2006 та №014/7336/82/102403 від 04.01.2007, та за іпотечним договором №764 від 21.04.2006 і додатковою угодою №118 від 20.01.2007 до цього іпотечного договору, укладеними між ОСОБА_4 та АТ «Райффайзен Банк Аваль». Також просили зняти заборону на квартиру АДРЕСА_1 , що внесена приватним нотаріусом Камінською Л.В. до реєстру за №45454894 від 11.02.2019, вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за №30226119 щодо підстави виникнення обтяження: іпотечний договір №764 від 21.04.2006, додаткова угода до іпотечного договору №118 від 20.01.2007. В обґрунтування позову зазначили, що 26.01.2021 отримали вимогу ОСОБА_3 - іпотекодержателя і кредитора за кредитним договором №014/7336/82/102403 від 04.01.2007 та договором про відступлення права вимоги №25-01/19 від 25.01.2019 відповідача, про сплату заборгованості спадкодавця. Однак, кредитор спадкодавця, пропустив визначений законодавством шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року в задоволені позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Соколов В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичних осіб суперечить нормам ч.3 ст.512, ст.1054 ЦК України, строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців пропущено, відповідач має намір незаконно збагатитися за рахунок позивачів.

У відзиві адвокат Ілясов О.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Адвокат Соколов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав пояснення на відзив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно договору відступлення права вимоги №25-01/19 від 25 січня 2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (Кредитор) відступило за плату відповідачу ОСОБА_3 (Новому кредитору) права вимоги за кредитним договором №014/7336/74/72305 від 21.04.2006, що укладений між ОСОБА_4 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», та кредитним договором №014/7336/82/102403 від 04.01.2007, що укладений між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (Новий іпотекодержатель), Іпотекодержатель передав, а Новий іпотекодержатель прийняв усі права за іпотечним договором від 21 квітня 2006 року, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_4 та додатковою угодою від 20 січня 2007 року до цього іпотечного договору, укладеною між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 , які виступають в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з вказаних кредитних договорів. Предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором, право вимоги за яким відступається, є квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 провів розрахунок за цим договором.

З відомостей, які містяться в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №205453847 від 26.03.2020, вбачається, що на підставі вищевказаних договору іпотеки та додаткової угоди до нього і договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки наведена квартира передана в іпотеку, про що міститься відповідна інформація про державну реєстрацію іпотеки, а іпотекодержателем зазначено відповідача ОСОБА_3 .

Рішенням Радомишльського районного суду від 11.01.2021, ухваленого по справі №289/1609/19, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним цього договору про відступлення права вимоги від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_3 за кредитними договорами №014/7336/74/72305 від 21.04.2006 та №014/7336/82/102403 від 04.01.2007.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Спадщину прийняли позивачі шляхом подання до нотаріуса заяв про прийняття спадщини 17 червня 2013 року, 28 листопада 2016 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 20.02.2017 у справі №289/269/15-ц за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частину вказаної квартири за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1281 ЦК України в редакції, яка була чинною на час відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Позивачі не надали доказів на підтвердження того, що вони повідомили ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відкриття спадщини, а також докази на підтвердження того, що банку було відомо про відкриття спадщини. Із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно, третьою особою у якій був ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернулись у лютому 2015 року.

17 лютого 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з претензією №114-30-0-00/868 до спадкоємців померлого ОСОБА_6 щодо заборгованості по кредитних договорах №014/7336/74/72305 від 21.04.2006 строком дії до 21.04.2026 та №014/7336/82/102403 від 04.01.2007 строком дії до 04.01.2017.

Згідно листа завідувача Радомишльської державної нотаріальної контори від 04.03.2014 №22/02-14 банк повідомлено про те, що претензія кредитора зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 21.02.2014 за №65 та приєднана до спадкової справи №82/2013, а також, що претензія кредитора направлена спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він мав право подати вимогу до спадкоємців протягом року від настання строку вимоги відповідно до 21.04.2027 та до 04.01.2018. Отже, кредитор має право вимоги згідно положень ч.2 ст.2181 ЦК України.

21 січня 2021 року ОСОБА_3 направив позивачам письмові вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором №014/7336/82/102403 від 04.01.2007 у тридцятиденний строк і зазначив, що у випадку несплати коштів зверне стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності на нього.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч.1 ст.1282 ЦК України та ч.1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Оскільки іпотека не припинена і первісний кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ОСОБА_3 , пред`явив свої вимоги до позивачів, як до спадкоємців у строки, передбачені ст.1281 ЦК України, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що ОСОБА_3 має право такої вимоги і не втратив його.

Посилання позивачів на нікчемність і незаконність договору про відступлення права вимоги є безпідставними. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у позові про визнання даного договору недійсним.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Адвокат Ілясов О.О. подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу при апеляційному розгляді справи в розмірі 8000грн. Згідно договору про правничу допомогу, додаткової угоди до нього та акту приймання-передачі послуг витрати полягають в оплаті робіт за складання відзивів в розмірі 5000 грн. та оплати участі в судовому засіданні в розмірі 3000грн.

Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Такі витрати згідно ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються у разі відмови в позові на позивача, у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За таких обставин з позивачів на користь відповідача в рівних частках належить стягнути витрати на правничу допомогу.

Про неспівмірність витрат позивач ОСОБА_1 та його представник не заявили. Доводи адвоката Соколова В.В. про відсутність доказів про оплату витрат не можуть бути взяті до уваги, оскільки згідно ч.8 ст.141 ЦПК України відшкодуванню підлягають не тільки витрати, які сторона сплатила, але й ті, які вона має сплатити.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.1 ст.137 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Соколова Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по 4000грн. витрат на правничу допомогу з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: