Справа № 452/989/21 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/811/3278/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бобак Оксани Богданівни на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2021 року, ухвалене в складі головуючого - судді Казана І.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

в березні 2021 року адвокат Дмитришин М.П. в інтересах позивача ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про виселення останнього із належної ОСОБА_2 житлової кімнати площею 18,2 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 зазначеної у технічному паспорті на житловий будинок від 04 січня 2005 року під номером І-8.

У підтвердження позову посилається на те, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 5/6 частин цього житлового будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08 травня 2013 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3284492 від 08 травня 2013 року. Відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Кульчицьким Ю.Я., є власником 1/6 частини зазначеного будинковолодіння. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року, яке набрало законної сили, проведено розподіл житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, всупереч вищезгаданому рішенню суду відповідач незаконно займає та використовує житлову кімнату площею 18,2 кв.м, що позначена у технічному паспорті на будинок від 04.01.2005 року під номером 1-8, чим створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності майном. Відтак, позивач з незалежних від нього причин не може здійснювати належне йому право користування та розпорядження житлом в силу незаконного зайняття відповідачем житлової кімнати під номером 1-8.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Вирішено виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із належного ОСОБА_2 приміщення житлової кімнати в будинку АДРЕСА_1 , а саме кімнати площею 18,2 кв.м., позначеної у технічному паспорті на житловий будинок від 04 січня 2005 року під номером І-8.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Бобак Оксана Богданівна оскаржила таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач ОСОБА_2 в своєму позові не навів належних доказів необхідності використання для проживання ще однієї житлової кімнати, яку займає ОСОБА_1 . А звідси виселення з житлової кімнати 1-8 площею 18,2 кв.м. ОСОБА_1 з огляду на принципи застосування статті 8 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, викладені у рішеннях ЄСПЛ, слід оцінити на предмет переслідування легітимної мети, визначеної пунктом 2 статті 8 Конвенції, та необхідності у демократичному суспільстві. На думку апелянта, виселення ОСОБА_1 із спірної житлової кімнати 1-8 площею 18,2 кв.м., яка йому вкрай необхідна за станом здоров`я для проживання, при наявності у ОСОБА_2 достатніх умов для проживання у цьому будинку, становить втручання у фундаментальне право ОСОБА_1 на повагу до приватного життя і не є необхідним у демократичному суспільстві, оскільки збереження права проживання у спірній кімнаті відповідача не становитиме для позивача непропорційного або надмірного тягару, враховуючи, що ОСОБА_2 вісім років проживає у житловому будинку і користується житловими приміщеннями в обсязі, необхідному для проживання, а правова підстава набуття ОСОБА_2 права власності на спірну житлову кімнату 1-8 площею 18,2 кв.м. скасована.

Просить скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2021 року та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони та інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Від представника позивача адвоката Дмитришин М.П. надійшло клопотання, в якому вона просить відкласти розгляд справи у зв`язку із перебування у відпустці, а також клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 452/2519/16, яка перебуває на розгляді Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Розглянувши подане адвокатом клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів, з огляду на те, що повідомлені представником причини неявки є неповажними, участь сторони або його представника в засіданні апеляційного суду не визнавалась обов`язковою, приходить до висновку, що його слід відхилити.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

Частиною першою статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

У пункті 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї самої норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у разі, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, визначені статтею 367 ЦПК України, а також приписи частини третьої статті 210 цього Кодексу, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості вирішити питання про зупинення апеляційного провадження. В противному випадку, зупинивши провадження у справі на стадії апеляційного перегляду справи, суд порушить принцип ефективності судового процесу, направлений на недопущення порушення розумних строків розгляду справи, зокрема, в суді апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частина шоста статті 367 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що «апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

Аналіз позовної заяви свідчить, що на обґрунтування своїх доводів щодо пред`явленого позову, ОСОБА_2 посилався на те, що кімната, з якої він просив суд виселити ОСОБА_1 , належить йому на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року у справі № 452/2519/16-ц.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опублікований офіційно або внесений до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2021 року у справі № 452/2519/16-ц (провадження № 61-1463св21) касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бобак Оксана Богданівна, задоволено. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На даний час у цій справі остаточне судове рішення не ухвалено.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) викладено такий правовий висновок: «Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги».

У справі яка переглядається встановлено, що на даний момент відпала правова підстава пред`явленого позову, що робить його вирішення передчасним.

Зміна підстави або предмету позову на стадії апеляційного перегляду судових рішень, нормами ЦПК України, не передбачено.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що оскільки висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції про задоволення позову не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, то таке слід скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 26 листопада 2021 року.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бобак Оксани Богданівни задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2021 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич