справа № 361/3612/18
провадження № 6/361/396/21
У Х В А Л А

02 листопада 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа в справі №361/3612/18 за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод порошкової металургії» про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

установив:

У жовтні 2021 року стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Заявник зазначала, що Броварським міськрайонним судом Київської області було розглянуто цивільну справу (наказне провадження) №361/3612/18 за заявою ОСОБА_1 до ДП «Завод порошкової металургії» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 17818 грн. 93 коп.

13.07.2018 р. за результатами розгляду звернення, судом було винесено судовий наказ №361/3612/18 про задоволення, а саме: стягнуто з ДП «Завод порошкової металургії» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 17818 грн. 93 коп.

Броварським МР ВДВС ГТУЮ в Київській області 08.08.2018 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56918291.

Потім 15.04.2019 р. постановою начальника управління ДВС ГТУЮ в Київській області про передачу виконавчого провадження від 21.03.2019 р. №12, виконавче провадження передано для подальшого примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

28.11.2019 р. відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, підстава п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, станом на 29.09.2021 р. даний документ заявником не отримано.

03.03.2021 р. вона зверталася до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого листа та оригіналу судового наказу №361/3612/18 від 13.07.2018 р., виданого Броварським міськрайонним судом Київської області. На що отримала відповідь вих.№1812/8 від 15.03.2021 р., 28.11.2019 р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, але жодного слова про те яким чином був повернений виконавчий документ та судовий наказ не вказано. Виходячи з відповіді вбачається, що виконавчий документ та судовий наказ втрачено.

Посилаючись на викладене, просила суд поновити строк пред`явлення до виконання та видати дублікат виконавчого документа в справі №361/3612/18 за заявою ОСОБА_1 до ДП «Завод порошкової металургії» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 17818 грн. 93 коп.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 18 червня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області винесено судовий наказ в справі №361/3612/18, яким стягнуто з ДП «Завод порошкової металургії», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за липень-серпень 2017 року, жовтень-грудень 2017 року, січень-квітень 2018 року у сумі 17818 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 93 коп.

13 липня 2018 року судовий наказ №361/3612/18 видано стягувачу ОСОБА_1 для пред`явлення до виконання.

Згідно листа відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) №1812/8 від 15.03.2021 р., на виконанні у Відділі з 08.08.2018 р. перебувало виконавче провадження №56918291 з примусового виконання судового наказу №361/3612/18, виданого 13.07.2017 р. Броварським міськрайонним судом Київської області, відповідно до якого постановлено: стягнути з ДП «Завод порошкової металургії» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 17818,93 грн. 28.11.2019 р. державним виконавцем, керуючись п.9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожному гарантовано право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 р. по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено, що рішення суду не виконано.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що стягувачем ОСОБА_1 було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стягувач, який пред`явив виконавчий документ до примусового виконання з урахуванням засад здійснення виконавчого провадження має законні очікування, що рішення суду буде виконане. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам принципу правової визначеності.

Видача дубліката втраченого виконавчого документа є необхідною для завершення судового провадження. Примусове виконання судового рішення гарантує і завершує здійснення прав сторін у справі. Суд на стадії виконання судового рішення виконує забезпечувальну функцію, реалізація якої відбувається через попереднє санкціонування судом найбільш важливих процесуальних виконавчих дій, вчинення яких потребує встановлення додаткових гарантій законності та дотримання відповідних прав їх учасників, які забезпечуються судом, зокрема задача дубліката виконавчого документа.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ч. 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Обставини того, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2018 року у справі №361/3612/18 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не виконано, а виданий 13 липня 2018 року судом на підставі цього рішення виконавчий документ не був повернутий стягувачу та не перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), куди він був направлений, свідчать про втрату даного виконавчого документа не з вини стягувача, та зумовлюють виникнення обґрунтованих підстав для отримання його дублікату.

За таких обстави, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 260, 433 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення виконавчого документа по справі №361/3612/18, виданого 13 липня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з Державного підприємства «Завод порошкової металургії», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за липень-серпень 2017 року, жовтень-грудень 2017 року, січень-квітень 2018 року у сумі 17818 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 93 коп., до виконання.

Видати дублікат виконавчого документа по справі №361/3612/18, виданого 13 липня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з Державного підприємства «Завод порошкової металургії», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за липень-серпень 2017 року, жовтень-грудень 2017 року, січень-квітень 2018 року у сумі 17818 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 93 коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський