Справа № 234/7172/21
Провадження № 2/234/3073/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Каліберда А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

цивільну справу №234/7172/21

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.06.2021 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Берзіня С.Л., звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що в період з 14.06.2003 по 04.12.2016 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від цього шлюбу мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею. Вихованням та утриманням сина займається виключно вона.

Починаючи з травня 2018 року ОСОБА_2 матеріальної допомоги на сина не надає. Тобто, ухиляється від сплати аліментів на дитину.

Враховуючи викладене просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частики всіх доходів (заробітку) відповідача, а також аліменти за минулий час за останні три роки, починаючи з травня 2018 по теперішній час. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Також просила стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

29.06.2021 по справі відкрите спрощене позовне провадження та відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

22.07.2021 відповідач ОСОБА_2 , через канцелярію суду, надав відзив на позов у якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме у частині стягнення аліментів у розмірі ј частки від усіх видів його доходів від дня пред`явлення позову. Усі інші позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджені доказами.

Позивач та відповідач до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Берзінь С.Л. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача адвокат Моцик С.М. заперечував проти стягнення аліментів за минулий час та підтримав позицію відповідача у частині визнання позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі ј частки від усіх видів його доходів з дня пред`явлення позову.

Заслухавши представників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2003 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис №350.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2016 (справа №756/5338/16-ц) шлюб між подружжям ОСОБА_7 розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 18.06.2004.

Після розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_7 їх син ОСОБА_8 залишився мешкати разом із матір`ю ОСОБА_9 . Вказані обставини не заперечувались сторонами під час судового розгляду.

З довідок про взяття на облік ВПО судом встановлено, що ОСОБА_9 разом із сином фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

27.05.2017 ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Приписами ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. (ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст.181 СК України)

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 мешкає разом із матір`ю, то ОСОБА_1 має право на присудження аліментів на утримання неповнолітнього сина.

У відповідності до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом врахов ано нормальний стан здоров`я дитини та платника аліментів, матеріальне становище ОСОБА_2 , а саме відсутність у нього будь-яких офіційних доходів, що підтверджується листами ДПС України та Пенсійного фонду України, а також наявність у нього на праві власності нерухомого майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_5 , необхідно визначити у 1/4 частини від усіх видів доходів ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що повністю відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Суду не надано доказів того, що з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти за рішенням суду і видано виконавчий лист, а отже підстав для стягнення аліментів за минулий час не має і у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу позивача та відповідача по справі, покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також те, що до закінчення судових дебатів суду не надано доказів розміру витрат, які ОСОБА_1 сплатила адвокату Берзіню С.Л., а також до закінчення судових дебатів у справі сторона не зробила про це відповідну заяву, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог через їх недоведеність.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України)

Оскільки, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягнення на користь Держави з ОСОБА_2 у сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, починаючи з 03.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 908,00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення Краматорського міського суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко