465/9667/21
2-з/465/577/21
У Х В А Л А

судового засідання

03.12.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний реєстратор Солонківської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталія Євгенівна, Державний реєстратор П`ятої Львівської Державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілова Тетяна Миколаївна, про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Франківського районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що позначений на плані під літ. «Б-1» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження та розпорядження вказаним будинком до вирішення справи по суті та набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору державного реєстратора Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталії Євгенівни, державного реєстратора П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілової Тетяни Миколаївни про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності.

Основна суть цього спору полягає у оцінці правомірності набуття Відповідачем права власності на спірний будинок та з`ясуванні належності права власності на житловий будинок загальною площею 58, 4 кв.м., житловою площею 39, 9 кв.м., що позначений на плані під літ. « Б-1» та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, станом на сьогодні право власності на житловий будинок загальною площею 58, 3 кв.м., житловою площею 39, 9 кв.м., що позначений на плані під літ. «Б-1», та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 незаконно зареєстровано за Відповідачем ОСОБА_2 , остання, ще до моменту вирішення даного спору про право власності на майно має можливість без повідомлення та без згоди позивача ОСОБА_1 вільно продати, подарувати чи відчужити іншим способом такий будинок будь-якій особі із перереєстрацією відповідних прав. Вказані дії можуть істотно ускладнити чи, навіть, унеможливити виконання рішення суду у цій справі. В підтвердження викладеного зауважимо, що за отриманою ОСОБА_1 інформацією, ОСОБА_2 озвучила намір винести всі речі позивача із спірного будинку. Такі дії відповідача можуть свідчити про її підготовку до відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1 . Водночас, за умови відчуження спірного майна на користь третіх осіб, або, наприклад, надання такого майна у позику чи під заставу, у позивача виникне необхідність у пред`явленні окремих позовів про витребування майна із чужого володіння та/або про стягнення грошової компенсації вартості відчуженого майна, про зняття обмежень (арештів) з такого майна тощо. І таких ситуацій, із відчуженням спірного майна та, відповідно, подальшим ускладненням виконання судового рішення, може бути безліч.

Все наведене вище свідчить і про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист майнових прав позивача на спірний будинок, за яким ОСОБА_1 звернулася до суду, адже перереєстрація права на спірне майно із відповідача на інших осіб знівелює позитивний ефект від задоволення позовних вимог у цій справі, адже позивачу, в такому разі, необхідно буде знову звертатися до суду з метою скасування нових рішень про державну реєстрацію прав на спірне майно.

На підставі чого просить заяву задоволити.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що на розгляді Франківського районного суду м. Львова перебуває на розгляді позовна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний реєстратор Солонківської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталія Євгенівна, Державний реєстратор П`ятої Львівської Державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілова Тетяна Миколаївна, про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права

людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для

того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів щодо накладення арешту на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та заборону вчиняти щодо такої будь-які дії, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний реєстратор Солонківської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталія Євгенівна, Державний реєстратор П`ятої Львівської Державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілова Тетяна Миколаївна, про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності,- задоволити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що позначений на плані під літ. «Б-1» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження та розпорядження вказаним будинком до вирішення справи по суті та набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Боржник: ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Стягувач: ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Ванівський Ю. М.