СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/2101/21
У Х В А Л А

07 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити факт розірвання шлюбу укладеного між ним та ОСОБА_2 згідно рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 09.04.2004 року та зобов`язати Святошинський відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що рішенням Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 09.04.2004 року було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 , однак відмітки про розірвання шлюбу згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану немає. Зазначає, що на даний час має намір повторно зареєструвати шлюб.

Ознайомившись із даною заявою суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. За винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 175 і 177 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Статтею 318 ЦПК України, встановлено вимоги до змісту заяви, де зазначено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно ч.2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п.10 Постанови Пленуму також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, серед іншого, що: відповідно до ст.6 Кодексу про шлюб та сім`ю України вчинені до утворення або відновлення органів реєстрації актів громадянського стану релігійні обряди і одержані на їх посвідчення документи про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерть прирівнюються до актових записів, вчинених у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Таким чином, предметом встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення у суді є: існування факту реєстрації; якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

З огляду на наведене, слід зазначити, що судом не встановлюються факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, а лише встановлюється факт їх реєстрації в актових книгах, якщо в органах реєстрації актів цивільного стану не збереглися відповідні записи і ті відмовилися їх поновити, або вони можуть бути відновлені тільки на підставі рішення суду про встановлення їх реєстрації.

З огляду на наведене, ст. 315 ЦПК України передбачає встановлення у судовому порядку факту реєстрації шлюбу за умови доведеності того, що шлюб було зареєстровано, але втрачені відповідні документи, які неможливо поновити.

Отже, за змістом п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року в справі №2-о-48/10 (провадження № 61-1217св18).

Заявник зазначає, що шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 09.04.2004 року, актовий запис про розірвання шлюбу міститься в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ленінського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим від 25.05.2004 року за № 111, колишній дружині - ОСОБА_3 видано свідоцтво про розірвання шлюбу, проте отримати вищевказане рішення суду він не може, оскільки Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України.

Підсумовуюче наведене, встановлення в судовому порядку, в тому числі й в порядку окремого провадження, факту розірвання шлюбу, здійснюється за умови розірвання шлюбу в передбаченому законом порядку, існування факту реєстрації розірвання шлюбу та втраті запису про таку реєстрацію, або якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку, або якщо запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Заявником не надано доказів, що він у передбаченому законом порядку звертався до органів РАЦСу з заявою про поновлення запису про розірвання шлюбу, висновку про відмову зазначеного органу у поновленні запису матеріали заяви також не містять.

Крім того заява не містить відомостей щодо звернення до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у якому ухвалено рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 09.04.2004 року, яким розірвано шлюбу між заявником та ОСОБА_2 , відповідно до ст. 488, 489 ЦПК України.

Отже, заявником заяву подано з порушенням зазначених вимог, а саме: заявником до заяви не надано доказів звернення ним до до органів РАЦСу з заявою про поновлення запису про розірвання шлюбу, розгляду його звернення та відповідної відповіді по результатам розгляду такого звернення.

Дані обставини виключають можливість суду відкрити провадження у справі і призначити справу до розгляду по суті.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, суддя вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків.

У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику у відповідності ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 185, 318 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.О. Твердохліб