Справа № 419/1265/21
Провадження № 2/419/275/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року смт Новоайдар Луганської області

Новоайдарський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Глазкової Ю. О.,

за участі секретаря судового засідання Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М., яка в подальшому була уточнена.

В обґрунтування уточненого позову ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,2062 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №871195.

22.02.2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округа Карпенко В.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що згідно довідки-характеристики на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виданої Новоайдарським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації від 03.08.2020 року за №171, на тамбур - «а3», літню кухню - «Б», прибудову -«б», сарай - «Р», сарай - «О», сарай - «Ц», навіс - «С», навіс - «Ф», літній душ -«X», не надані дозвільні документи, в зв`язку з чим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку.

У зв`язку з наведеним, позивач просила суд визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, та земельну ділянку площею 0,2062 га (кадастровий номер :06:001:0053), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та копію спадкової справи, суд доходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2019 року (а.с.8).

Факт того, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.06.2007 року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема, Ѕ частка житлового будинку (квартира АДРЕСА_2 згідно з рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.03.2007 року, справа №2-164/07 (а.с.11), та земельна ділянка площею 0,2062 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №871195 (а.с.18), що розташована за тією ж адресою.

Згідно розпорядження виконавчого комітету Штормівської сільської ради від 17.12.2015 року №119 «Про перейменування вулиць Штормівської сільської ради» АДРЕСА_1 (а.с.25).

Листом від 22.02.2021 року приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв`язку з тим, що згідно довідки-характеристики на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , виданої Новоайдарським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації 03.08.2020 року за №171, на: тамбур - «а3», літню кухню - «Б», прибудову - «б», сарай - «Р», сарай - «О», сарай - «Ц», навіс - «С», навіс - «Ф», літній душ -«X», не надані дозвільні документи (а.с.10).

Згідно рішення виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради №190 від 03.09.2021 року вирішено присвоїти поштову адресу Ѕ частки житлового будинку (квартира АДРЕСА_4 ) з надвірними спорудами та земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (площа 0,2062 га, кадастровий номер :06:001:0053), що розташовані за адресою АДРЕСА_3 , наступну поштову адресу: АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки на об`єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи Новоайдарського КПТІ №234 від 15.09.2021 року щодо житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , вбачається, що на тамбур - «а3», літню кухню - «Б», прибудову - «б», сарай - «Р», сарай - «О», сарай - «Ц», навіс - «С», навіс - «Ф», літній душ -«X», дозвільні документине надані.

З копій матеріалів спадкової справи, встановлено, що заявою від 19.09.2019 року спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 .

Заявою від 19.09.2019 року дружина померлого ОСОБА_2 ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка.

З копії довідки, виданої за № 473 від 30.07.2019 року Штормівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області встановлено, що ОСОБА_2 на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_3 , разом з дружиною ОСОБА_1 , заповіт від ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Штормівської сільської ради зареєстрований 08.08.2017 року за реєстровим №24.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була заведена 19.09.2019 року приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. за №147/2019, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №57620626 від 19.09.2019 року від імені ОСОБА_2 було складено заповіт від 08.08.2017 року, який є чинним та зберігається в Штормівській сільській раді.

З копії заповіту від 08.08.2017 року, посвідченого секретарем виконкому Штормівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області Нагорною Л.В, вбачається, що ОСОБА_2 будинок з господарськими спорудами належний йому на праві приватної власності та земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Заявою від 11.10.2019 року син померлого ОСОБА_2 ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька.

Заявою від 11.10.2019 року син померлого ОСОБА_2 ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька.

06.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

06.07.2020 року приватним нотаріусом Карпенко В.М. ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за №413 (на земельну ділянку № НОМЕР_3 , кадастровий № :23:001:0004, площею 5,0611 га) та за №414 (на земельну частку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0131666).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка, про що свідчать її письмова заява у спадковій справі.

Згідно ч 1-3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя самочинно, без дозволу на будівельні роботи збудував тамбур, літню кухню, прибудову, два сараї, два навіси, літній душ.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в судовому порядку.

У абзаці 1-2 пункту 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено: з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 за життя не набув права власності на самочинне збудоване майно, а тому воно не може бути предметом спадкування та переходити до інших осіб спадкоємців у розумінні ст. 1216 ЦК України.

У п.6 Постанови Пленуму ВВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

У справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

У статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) ( 435-15 ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

З аналізу викладеного, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 за життя не набув права власності на самочинні збудовані господарські споруди, які розташовані на земельній ділянці для обслгоування житлового будинку, а тому ці об`єкти не можуть входити до спадкової маси.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 , який є власником будинку та земельної ділянки для обслуговування не набув права власності на здійснені ним прибудови до будинку, а тому вони не можуть бути об`єктом спадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 грудня 2021 року.

Суддя Ю.О. Глазкова