ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8789/21 Справа № 209/556/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Багбай Є.Д. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року про повернення заяви заявникові у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2013 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернуто заявнику.

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Інші учасники правом на подачу відзиву відповідно до ст.360 ЦПК України не скористалися.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст.121 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали), відповідно до якої заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119-120 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, щодо усунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року заява про перегляд заочного рішення була залишена без руху, оскільки її подано з порушеннями ст.229 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали), а саме не зазначені засоби зв`язку сторін по справі та не зазначено посилання на докази якими відповідач обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч.7 статті 229 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали) до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи положення ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали) повернення заяви з тих підстав, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Як вбачається із матеріалів справи, вказана ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху, згідно супровідного листа була направлена відповідачу ОСОБА_1 29.11.2013 року та 26.12.2013 року, проте доказів отримання відповідачем вищевказаної ухвали матеріали справи не містять, а лише наявний конверт, який повернувся за закінченням терміну зберігання.

Проте, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі, що недоліки заяви про перегляд заочного рішення не усунуті, а саме не зазначені засоби зв`язку сторін по справі та не зазначено посилання на докази якими відповідач обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до ст.121 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали).

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції без достатніх правових підстав постановлена оскаржувана ухвала, яка порушує права відповідача на судовий захист, передбачений цивільним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали про повернення заяви про перегляд заочного рішення як неподаної, що в розумінні положень ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню по справі та порушує права відповідача на захист своїх інтересів в суді.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова