Провадження № 6/754/851/21
Справа № 2-13/12
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2021 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_4 , стягувач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Печерського відділення № 3715 АТ «Ощадбанк» м.Києва до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Свої вимоги заявники мотивують тим, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 12.02.2008 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2485, відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 500 000,00 грн. строком до 12.02.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 і ними (заявниками) було укладено іпотечний договір № 5645, відповідно до якого вони передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 04.10.2012 року у справі № 2-13/2012 звернуто стягнення на вказану квартиру. На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи, які пред`явлені банком на виконання до Деснянського РВ ДВС у м.Києві ЦМУЮ (м.Київ) (виконавчі провадження № 52348250, № 53638276, № 49304849). Всі перелічені виконавчі провадження відкриті та державними виконавцями здійснюються заходи, спрямовані на виконання рішення суду у цій справі.

Як зазначають заявники, 21.12.2020 року ОСОБА_4 виконала зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується довідкою та листом банку, що має наслідком припинення іпотеки. Відтак, на думку заявників, у банку відсутнє право на задоволення вимог за кредитним договором за рахунок квартири, а тому вищевказані виконавчі листи мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню.

Посилаючись на викладені обставини, заявники просять задовольнити дану заяву..

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представником заявників подано заяву, в якій вона просить розглядати заву в її відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст. 443 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи та інших осіб.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 04.10.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 5645 від 12.02.2008 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та визначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної квартири задовольнити вимогу ПАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 12.02.2008 року № 2485 в сумі 599 267,12 грн., а також визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши її початкову вартість в сумі 640 655,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.03.2013 року рішення суду залишено без змін.

На виконання вказаного рішення було видано наступні виконавчі листи та відкрито наступні виконавчі провадження:

-виконавчий лист № 2-13/12 від 13.05.2013 року - відносно боржника ОСОБА_2 (виконавче провадження 52348250);

-виконавчий лист № 2-13/12 від 13.05.2013 року - відносно боржника ОСОБА_3 (виконавче провадження № 49304849);

-виконавчий лист № 13/12 від 15.12.2016 року - відносно боржника ОСОБА_1 (виконавче провадження № 53638276).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до довідки АТ «Ощадбанк» від 27.01.2021 року № 55, ОСОБА_4 мала договір про споживчий кредит № 2485 від 12.02.2008 року в сумі 500 000,00 грн. під 15 % річних. 21.12.2020 року кредит погашено в повному обсязі. Претензій до ОСОБА_4 банк не має.

Відповідно до листа АТ «Ощадбанк» від 27.01.2021 року № 54, банк просив нотаріальні органи в зв`язку з виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором провести реєстрації припинення обтяження - заборони відчуження, а також реєстрацію припинення іпотеки вищевказаної квартири у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України. Однією з таких підстав, згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України є договори.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

З урахуванням вищенаведених фактичних обставин суд вважає, що після виконання основним боржником ОСОБА_4 свого зобов`язання за кредитним договором № 2485 від 12.02.2008 року, в забезпечення якого було укладено іпотечний договір № 5645 від 12.02.2008 року, іпотека припинила свою дію, тобто припинився матеріально-правовий обов`язок заявників по відношенню до банку та відсутні будь-які матеріально-правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за вищевказаним іпотечним договором.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки обов`язок боржників щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - відсутній.

За наведених обставин та наданих документів вимоги заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, ст.ст.34, 39 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_4 , стягувач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-13/12, виданий Деснянським районним судом м.Києва 15 грудня 2016 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 5645 від 12.02.2008 року, укладеним між ВАТ «Державний Ощадний Банк» в особі філії - Печерського відділення № 3715 ВАТ «Ощадбанк» м.Києва та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Холод Т.А., а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , боржником за яким є ОСОБА_1 .

Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи № 2-13/12, видані Деснянським районним судом м.Києва 13 травня 2013 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 5645 від 12.02.2008 року, укладеним між ВАТ «Державний Ощадний Банк» в особі філії - Печерського відділення № 3715 ВАТ «Ощадбанк» м.Києва та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Холод Т.А., а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , боржниками за якими є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 20 жовтня 2021 року в частині зупинення стягнення за вказаними виконавчими листами - скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 листопада 2021 року.

Суддя: