Справа №487/4954/20
Провадження №2/487/511/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.,

за участю секретаря судових засідань Боженко О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання права власності на 33/100 часток земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якій просив визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 613 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 , у наступному порядку: ОСОБА_4 67/100 часток, ОСОБА_5 33/100 часток; визнати за ОСОБА_3 право власності на 33/100 часток земельної ділянки площею 613 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 18.11.2011 року, власником 33/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 є його батько ОСОБА_5 інша частина домоволодіння 67/100 часток, належали на праві власності ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_6 , приналежну їй на праві власності частину домоволодіння успадкував ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. 08.07.2020 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 33/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель і споруд під АДРЕСА_1 . У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначені.

Позивач зазначає, що частка померлого у праві власності на земельну ділянку повинна складати 33/100 часток, а частка відповідача 67/100 частини пропорційно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

31.03.2021 року позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 613 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 , у наступному порядку: ОСОБА_4 62/100 часток, ОСОБА_5 33/100 часток; визнати за ОСОБА_3 право власності на 38/100 часток земельної ділянки площею 613 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що розмір первісних часток співвласників у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 складав: ОСОБА_6 , 62/100 часток, ОСОБА_5 , 38/100.

21.04.2021 року представником відповідача подано зустрічний позов, в якому просить здійснити поділ між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельної ділянки, яка належить їм на праві спільної сумісної власності та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

27.05.2021 року представником відповідача подано уточнений зустрічний позов, в якому просить здійснити поділ на підставі одного із варіантів земельної-технічної експертизи земельної ділянки, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та померлому ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 встановити паркан по лінії поділу земельної ділянки, яка утворює межі між домоволодіннями позивача та відповідача; припинити права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 613 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 та померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №545037 від 11.08.2005 року, виданого ОСОБА_4 на підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.05.2005 року № 33/25.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.09.2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою в натурі та припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку повернуто.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, просив визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 613 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 , у наступному порядку: ОСОБА_4 67/100 часток, ОСОБА_5 33/100 часток; визнати за ОСОБА_3 право власності на 33/100 часток земельної ділянки площею 613 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 33/100 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та права у спільній сумісній власності на земельну ділянку, яка розташована за тією ж адресою.

25.08.2020 року ОСОБА_3 отримав письмове роз`яснення від нотаріуса, відповідно до якого, свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на частину земельної ділянки не може бути видано, в зв`язку з тим що не визначено розмір частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку під будинком, позивачу рекомендовано звернутися до суду для визначення частки у праві власності на майно, належне померлому.

Судом встановлено, що 33/100 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.07.2020 року. Зазначена частка житлового будинку за життя належала ОСОБА_5 .

Також встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 613 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №545037 від 11.08.2005 року.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ч. 4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При ухваленні рішення суд бере також до уваги те що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Відповідно до поданих документів на підставі розпорядження адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради 02.10.2003 року ОСОБА_6 оформлено житловий будинок за Літ. Х, у зв`язку з чим змінились ідеальні частки співвласників домоволодіння. Складають: ОСОБА_6 62/100 змінено на 67/100 частки, ОСОБА_5 з 38/100 змінено на 33/100 частки.

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.11.2003 року установлено частки власникам домоволодінь по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 67/100 часток, ОСОБА_5 33/100 часток.

На підставі зазначеного рішення Миколаївської міської ради ОСОБА_5 22.12.2003 року було видано свідоцтво на право власності на 33/100 домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи вищезазначені положення законодавства, оскільки частка у земельній ділянці, яка належала померлому ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності на теперішній час не визначена, приймаючи до уваги розмір часток належних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходяться на спірній земельній ділянці, враховуючи сукупність доказів, з урахуванням того, що не визначення часток не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст.258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання права власності на 33/100 часток земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 613 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 , у наступному порядку:

- ОСОБА_4 67/100 часток;

- ОСОБА_5 33/100 часток.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 33/100 часток земельної ділянки площею 613 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення складено 05.11.2021 року.

Суддя В.В. Кузьменко