Справа № 369/9904/21
Провадження № 2/369/4862/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 м. Київ

22 листопада 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Ільченко В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та просив ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення нею повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 листопада 2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області постановив рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням суду було позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили та виконавчий лист про стягнення аліментів подано до виконання.

Позивач зазначав, що на даний час матеріальне становище змінилось та погіршився стан його здоров`я, а саме з рукою та хребтом, тому він був звільнений з даної роботи. Даний факт підтверджується трудовою книжкою, в якій зазначено звільнення позивача.

Відповідач стверджував, що в нього виникла заборгованість по виплаті аліментів, так як він не знав, що виконавчий лист про стягнення аліментів передано до виконання. Позивач зазначав, що проживає зі своєю матір`ю, що підтверджується будинковою книгою. Власного житла він не має, як і транспортного засобу.

Враховуючи, що у позивача змінився матеріальний стан, тому він звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою від 20.07.2021 р. відкрито провадження у справі.

25.08.2021 р. до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що дійсно за рішенням суду з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Відповідач стверджує, що погіршення стану здоров`я позивача є безпідставним та не відповідає дійсності. Відповідачка заперечувала проти позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2020 р. у справі № 369/12824/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнено за власним бажанням.

Згідно будинкової книги та копії паспорту громадянина України позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації, наданої Києво-Святошинською державною податковою інспекцією як відокремлений підрозділ ГУ ДПС у Київській області, ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Києво-Святошинському ДПІ ГУ ДПС у Київській області як ФОП (копія інформації надана в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка до відзиву додала копію Договору №10 про оренду житлового приміщення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав суду, що на даний час його матеріальне становище змінилось і погіршився стан його здоров`я, тому він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням Києво-Святошинського районного суду від 23 листопада 2020 року, а саме Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Суд зазначає, що в рішенні суду вказано, що відповідач в поданій до суду заяві позов визнав і не заперечував проти його задоволення.

Однак, на підтвердження того, що у позивача погіршився стан здоров`я, суду не надано належних і допустимих доказів.

Крім того, доводи позивача, що він звільнився з роботи у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, не підтверджені належними і допустимими доказами, оскільки як вбачається з копії трудової книжки позивач звільнився з ТОВ «Косметик-Сервіс» 07 червня 2021 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач в обгрунтування заявлених позовних вимог не надав суду належних і допустимих доказів. З тих доказів, які надано позивачем, суду неможливо дійти висновку про необхідність зменшення розміру аліментів до ј частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача на утримання щомісячно його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 180-184, 192 СК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.М. Ковальчук