Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2443/18 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 16 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/2443/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка», Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області про визнання незаконними та скасування наказів

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Кузнєцова Д.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ТОВ «Вертокиївка-Хміль» звернулося до суду із позовом, в якому просило:

1) визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 30.12.2013 за № ЖТ/:02:000/00001608, яким було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території: Житомирського району, Вертокиївської сільської ради; орієнтовний розмір земельної ділянки 1.0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03);

2) визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.07.2017 № 6-4546/14-17-СГ, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради, та надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що наказом Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 30.12.2013 за № ЖТ/:02:000/00001608 було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Житомирського району, Вертокиївської сільської ради. Орієнтовний розмір земельної ділянки 1.0000 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03). На виконання даного наказу був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, котрий у подальшому був затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.07.2017 № 6-4546/14-17-СГ, а ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності. Товариство вважає, що ці накази були прийняті з порушенням законодавства України, оскільки земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:1123 розміщена (накладається) на земельну ділянку, яка належить Товариству, як правонаступнику КСП «Вертокиївка», відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю від 10.06.1997, серія ЖТ-08-05 № 000164, згідно з яким КСП «Вертокиївка» було передано в колективну власність 1 861,1 га землі для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Вертокиївської сільської ради народних депутатів від 19.12.1996, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 164. ТОВ «Вертокиївка-Хміль» звертає увагу у позовній заяві, що зазначений Державний акт на право колективної власності на землю від 10.06.1997, серія ЖТ-08-05-№ 000164, є чинним та ніким не скасований, а відповідно до законодавства, земельні ділянки колективної власності під господарськими будівлями та спорудами, садами, полезахисні лісосмуги, ґрунтозахисні насадження, гідротехнічними спорудами, внутрігосподарськими і польовими шляхами, сінокоси, пасовища та ін. паюванню не підлягали і залишились в колективній власності. Більше того, жодного належного документу, що підтверджував передачу вказаної вище ділянки до земель запасу, в т.ч. на підставі згаданого проекту землеустрою, надано не було. До того ж на даний час, за змістом позову, продовжується розпаювання земель колишнього КСП «Вертокиївка». На переконання позивача, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не наділене повноваженнями щодо передачі земельних ділянок колективної власності у власність або користування. У свою чергу в результаті видання оскаржуваних наказів відбулася незаконна зміна виду цільового призначення (використання) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, так як ані КСП «ВЕРТОКИІВКА», ані ТОВ «ВЕРТОКИІВКА» не надавали та із відповідними заявами не звертались. Ще одними із обставин, які впливають на вирішення спору та свідчать про незаконність оспорюваних наказів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, на думку позивача, є те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1123, повністю накладається на земельну ділянку площею 2.2 гектара, яка належала КСП «ВЕРТОКИЇВКА» відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю від 10.06.1997 p., серія ЖТ-08-05-№ 000164, а в подальшому його правонаступнику - ТОВ «Вертокиївка-Хміль», а також свідоме ігнорування Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області при розробці та оформленні технічної документації на земельну ділянку наявності на даній земельній ділянці будівель та споруд, які належать іншим особам.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Вертокиївка-Хміль» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дослідив обставини переходу відповідного права на спірну земельну ділянку до скаржника на підставі cт. 377 ЦК України та cт. 120 ЗК України, в результаті переходу права власності на нерухоме майно від попереднього власника. Посилаючись на ряд правових позицій Верховного Суду вказує, що власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Одночасно користування будинком, спорудою неможливе без використання земельної ділянки, достатньої для розміщення й обслуговування цього майна. Вказує, що при розробці та оформленні технічної документації на земельну ділянку, яка належить відповідачу ОСОБА_1 , відповідачами було свідомо проігноровано наявність на вказаній земельній ділянці будівель та споруд, які належать скаржнику.

Критично оцінюючи висновок експерта №862/03-2020 від 12.03.2020, вважаючи його неповним, необ`єктивним, з тієї лише підстави, що судовий експерт орієнтовно встановив розташування земельної ділянки площею 2,2 га, суд першої інстанції не врахував, що підставою і предметом позову в даній справі є не спір щодо меж земельних ділянок, де визначальним є саме точність у визначенні накладення земельних ділянок. В рамках даної справи накладення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,2 га є значним, та становить близько 0,5 га, що вбачається з Додатку № 4 до висновку експерта №862/03-2020 від 12.03.2020.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що в 2011 році, з метою отримання частини земельної ділянки площею 2,2 га TOB «Вертокиївка», правонаступником якого є TOB «ВЕРТОКИЇВКА-ХМІЛЬ», був розроблений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28.7881 га для обслуговування господарських будівель TOB «Вертокиївка» на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували, що спірна земельна ділянка була виділена відповідачу ОСОБА_1 із земель запасу та перебувала, на момент виділення, у державній власності.

Натомість скаржник вважає, що спірна земельна ділянка залишилась у колективній власності та не підлягала паюванню, оскільки на ній знаходилось нерухоме майно, яке належало КСП «ВЕРТОКИЇВКА» та яке, в подальшому перейшло в порядку правонаступництва до TOB «ВЕРТОКИЇВКА-ХМІЛЬ» як правонаступника КСП «ВЕРТОКИЇВКА».

На підставі викладеного стверджує, що оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель колективної власності у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області були відсутні повноваження розпоряджатися нею.

Також зазначає, що ні проектно-технічна документація із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки реформованого КСП «ВЕРТОКИЇВКА» Вертокиївської сільської ради Житомирського району, ні Розпорядження Голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 10.11.2006 р. за № 830 «Про затвердження протоколу зборів власників земельних часток (паїв), по розподілу земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складанню державних актів на право власності на землю членами реформованого КСП «ВЕРТОКИЇВКА» Вертокиївської сільської ради», а ні сам протокол не передбачав передачу будь-яких земель колективної власності до земель запасу.

На підставі аналізу наявних в матеріалах доказів, в тому числі експертного дослідження та висновку експерта, вважає, що спірна земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 , за наявних умов, не могла бути передана до земель запасу в державну власність; ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не мало жодних законних підстав для прийняття рішення відносно даної земельної ділянки, затверджувати проект землевідведення на спірну ділянку з абрисом, який складено по існуючій будівлі, без погодження та без відома власника даної будівлі; до TOB «ВЕРТОКИЇВКА-ХМІЛЬ» перейшло відповідне право на спірну земельну ділянку в межах земельної ділянки площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997 (бланк серії ЖТ-08-05-№000164), на якій розташовані будівлі хмелекомплексу; земельна ділянка площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06Л997 (бланк серії ЖТ-08-05-№000164), не була розпайована та залишилась у власності КСП «ВЕРТОКИЇВКА».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Давиденко В.В. просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вказує, що сформованої земельної ділянки площею 2.2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності згідно Державного акта на право колективної власності від 10.06.1997 р. та згідно Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28.7881 га для обслуговування господарських будівель ТОВ «Вертокиївка» на території Вертокиївської сільської ради Житомирської району Житомирської області, на яку посилається позивач - не існує.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28.7881 га для обслуговування господарських будівель ТОВ «Вертокиївка» на території Вертокиївської сільської ради Житомирської району Житомирської області 2011 р. розроблявся не позивачем, а ТОВ «Вертокиївка». Вказаний проект землеустрою не тільки не затверджений, а навіть не погоджений в порядку передбаченому законом.

Вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль», як юридична особа, що створена шляхом виділу із ТОВ «Вертокиївка», має лише частину прав та зобов`язань ТОВ «Вертокиївка», які чітко визначені розподільчим балансом, згідно якого земельні ділянки до ТОВ «Вертокиївка-Хміль» від ТОВ «Вертокиївка» не передавались.

З огляду на те, що позивач є лише частковим правонаступником ТОВ «ВЕРТОКИЇВКА», а відповідно до акта приймання-передачі активів земельні ділянки/права на них ТОВ «Вертокиївка-Хміль» не передавались, то вважає, що останнє могло набути права на земельну ділянку виключно в межах належних йому на праві власності будівель та споруд. Проте, жоден доказ зі сторони позивача не доводить, що відбулось накладення земельної ділянки відповідача та земельної ділянки під будівлями та спорудами позивача, а отже і порушення його прав.

Висновок суду першої інстанції про недопустимість висновку експертного дослідження №394/18 від 05.07.2018 р. відповідає релевантній судовій практиці Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати від 18.12.2019 р. у справі № 522/1029/18.

Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав висновок експерта №862/03-2020 від 12.03.2020 р. неповним, необ`єктивним та таким, що не дає можливості беззаперечно встановити факт накладення земельної ділянки відповідача на іншу земельну ділянку.

Крім цього вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захист свої прав, належним способом захисту позивача буде звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння (користування) земельною ділянкою, або усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, якщо позивачу чиняться перешкоди в реалізації цих прав.

Відзив представника ОСОБА_1 - адвоката Давиденка В.В. на апеляційну скаргу взято апеляційним судом до уваги, оскільки такий був направлений іншим учасникам процесу у строки, визначені ухвалою апеляційного суду (до 10.11.2021). За адресою: с. Вертокиївка Житомирського району Житомирської області відзив від 08.11.2021 отримано поштовим відправленням 15.11.2021. Окрім того відзив 08.11.2021 було направлено на електронну адресу учасників справи, у тому числі на електронну адресу представника позивача адвоката Андрушка І.П.

Відзив Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на апеляційну скаргу ТОВ «Вертокиївка-Хміль» подано поза межами, визначеними апеляційним судом, а тому до уваги не береться.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Вертокиївка-Хміль» адвокат Андрушко І.П. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 , його представник адвокат Давиденко В.В., представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Горкуша М.А. проти доводів апеляційної скарги заперечили, надали пояснення аналогічні викладеному у рішенні суду першої інстанції та відзиві на апеляційну скаргу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка» та Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області до апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2.ст.372 ЦПК України). Новогуйвинська селищна рада направила до апеляційного суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі її представника за наявними матеріалами справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) виділена відповідачу ОСОБА_1 із земель запасу, у матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази накладення ділянки із кадастровим номером :02:000:1123 на інші земельні ділянки або перетин із ними, а також безпосередньо позивач не надав суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що він, виходячи з вимог земельного законодавства України набув законних прав на частину земельної ділянки, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997 (бланк серії ЖТ-08-05-№000164), тобто має на неї права, які в разі їх порушення, оспорення чи невизнання повинні бути захищені судом. Таким чином суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно із частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У частинах першій-третій статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, шляхом одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектар (пункт б) частини першої статті 121 ЗК України).

За змістом частини четвертої статті 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб передають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Положення статті 118 ЗК України визначають, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Даний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Не можуть передаватися у власність земельні ділянки, які уже перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб. Такі земельні ділянки можуть бути передані у власність лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законодавством.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Вертокиївка-Хміль» було створено внаслідок виділу з ТОВ «Вертокиївка», яке є правонаступником СВК «Вертокиївка», у свою чергу перереєстрованого із КСП «Вертокиївка». Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи листом Головного управління статистики у Житомирській області та витягами із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1. а.с. 130, 145-155).

Згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії ЖТ-08-05 № 000164 від 10.06.1997 року, КСП «Вертокиївка» було передано в колективну власність 1 861,1 га землі для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Вертокиївської сільської ради народних депутатів від 19.12.1996, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 164 (т. 1 а.с. 80-96).

Також встановлено, що Вертокиївська сільська рада Житомирського району Житомирської області своїм рішенням від 26.10.2003 погодила надання земельної ділянки гр. ОСОБА_1 в оренду для ведення особистого селянського господарства терміном на 5 років в розмірі 2,0 га та рекомендувала звернутись в Житомирську райдержадміністрацію із заявою про виділення земельної ділянки (т. 2 а.с. 111).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.12.2013 за № ЖТ/:02:000/00001608 ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території: Житомирського району, Вертокиївської сільської ради; орієнтовний розмір земельної ділянки 1.0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 56).

Висновком Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Житомирської райдержадміністрації від 06.11.2015 №01-17/1427 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,7704 га гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства яка розташована за адресою, Житомирський район, Вертокиївська сільська рада (т. 1 а.с. 59).

На підставі рішення виконавчого комітету Вертокиївської сільської ради від 30.06.2016 земельній ділянці, загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) для ведення особистого селянського господарства (01.03), що належить ОСОБА_1 , присвоєно юридичну адресу: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 114).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.07.2017 № 6-4546/14-17-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради, та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Житомирського району, за межами населених пунктів Вертокиївської сільської ради (т. 1 а.с. 78).

Згідно з інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на земельну ділянку загальною площею 0,7704 га (кадастровий номер :02:000:1123) зареєстровано 23.10.2017 року за відповідачем ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 51-52).

Відповідно до висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Управління Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області від 17.02.2016 № 19-603-99.4-1018/2-16 та довідки Управління Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 15.12.2015 № 34-603-99.5-4122/15-15 земельна ділянка загальною площею 0,7704 га, що надана ОСОБА_1 , виділена із земель державної власності сільськогосподарського призначення, відноситься до земель запасу (т. 1 а.с. 58 зворот, 59). У Висновку також зазначено цільове використання земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, на земельній ділянці відсутні будівлі та споруди.

Висновком щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність передбачено, що земельна ділянка повинна використовуватись лише за цільовим призначенням без права забудови (т. 1а.с. 60).

Зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06.04.2018 № 29-6-0.9-2590/2-18 слідує, що відповідно до затвердженого проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП «Вертокиївка», визначено процедуру розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), згідно якої частина земель передана у приватну власність, а частина земель, яка не підлягала паюванню - до земель запасу. Даний проект затверджений рішенням загальних зборів власників земельних часток (паїв) реформованого КСП «Вертокиївка» Вертокиївської сільської ради Житомирського району (протокол від 01.04.2006 року), затверджений розпорядженням голови РДА від 10.11.2006 року №830. У вказаному протоколі інформація про передачу земель у колективну власність ТОВ «Вертокиївка-Хміль», як правонаступника КСП «Вертокиївка» відсутня (т. 1 а.с. 104-105, 121-122, 125).

Матеріалами справи також підтверджено і встановлено судом, що розпорядженням голови Житомирської районної держадміністрації Житомирської області № 522 від 25.05.11 надано дозвіл ТОВ «Вертокиївка» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 30,2 га, з метою передачі її в оренду для обслуговування господарських будівель (нежитлова будівля, адмінприміщення, 3 будівлі складу, будівля деревообробної майстерні, приміщення павільйону їдальні і господарськими будівлями, будівлі хмелекомплексу, автотракторного стану, тваринницького комплексу, виробничої будівлі) в зв`язку з переходом права власності на будівлі на території Вертокиївської сільської ради (т.1а.с. 173).

На замовлення ТОВ «Вертокиївка» товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Житомирземпроект» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28.7881 га для обслуговування господарських будівель ТОВ «Вертокиївка» на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (т. 1 а.с. 171).

Із технічної документації вбачається, що земельна ділянка площею 28,7881га, що відводиться в користування на умовах оренди ТОВ «Вертокиївка» складається із окремих чотирьох земельних ділянок площею - 19,5072га; 7, 2264га; 1,7316га; 0,3229га (т.1 а.с. 175-182).

На момент виготовлення проекту землеустрою, який не затверджено, ТОВ «Вертокиївка-Хміль» утворене не було, право власності чи право користування зазначених земельних ділянок в установленому законом порядку зареєстровано не було.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції надав правильну оцінку висновку експерта №862/03-2020 за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 12.03.2020 (т.3 а.с.198-224), з якою погоджується колегія апеляційного суду.

Так, експертним висновком встановлено, що земельна ділянка, яка перебуває в користуванні ТОВ «Вертокиївка-Хміль» за адресою: АДРЕСА_1, на якій розташовані будівлі та споруди, що перебувають у власності та користуванні ТОВ «Вертокиївка-Хміль» використовуються як землі сільськогосподарського призначення.

У відповіді на друге питання експерт зазначив, що частина земельної ділянки площею 1,7316 га згідно кадастрового плану, що міститься в копіях проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28,7881 га складеної ТОВ «Підприємство «Житомирземпроект» станом на 2011 рік та огородженої частини, яка представляє собою замкнутий контур площею 0,86596 га на якій розташовані будівлі і споруди, що перебувають у власності та користуванні ТОВ «Вертокиївка-Хміль» (хмелесклади, ангари, трансформаторна підстанція, опори ЛЕП тощо) орієнтовно розташована в межах земельної ділянки площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997 (бланк серії ЖТ-08-05-№000164). При цьому виходячи із представлених на дослідження матеріалів та результатів проведення натурного обстеження, встановити всі зовнішні межі в тому числі конфігурацію, проміри та розташування ділянки площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997 (бланк серії ЖТ-08-05-№000164) не вбачається за можливо.

При цьому експерт зазначив, що у представлених на дослідження матеріалах був відсутній каталог координат поворотних точок меж земельної ділянки площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997 (бланк серії ЖТ-08-05-№000164), та виходячи із наведених у висновку схем розташування ділянки площею 2,2 га, експерт припускає, що досліджувана ділянка площею 2,2 га, має спільні межі із зовнішніми межами села Вертокиївка, що дає можливість встановити орієнтовне місцерозташування ділянки площею 2,2 га відносно меж села Вертокиївка. В ході дослідження експертом побудовано лише орієнтовне місцерозташування та конфігурацію ділянки площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10,06.1997. Також експерт зазначив, що частина земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ТОВ «Вертокиївка-Хміль», орієнтовно перебуває в межах земельної ділянки, площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997 (бланк серії ЖТ-08-05-№000164).

Далі у висновку експерта зазначено, що земельна ділянка (кадастровий номер :02:000:1123 площею 0,7704 га), яка перебуває у власності ОСОБА_1 , накладається в площині на ділянку площею 1,7316 га, що перебуває в користуванні ТОВ «Вертокиївка-Хміль», а також перетинається в площині із місцерозташуванням будівлі, що використовується як хмелесушка, котра змонтована на раніше змонтованому фундаменту (відповідно до даних акту № 1006/7/К15/355 від 30.07.2018), площа накладання становить 57,3 кв.м. Проте, як встановлено, у висновку експерт послався на відсутність каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначені в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997, а також на орієнтовне встановлення експертом місцерозташування та конфігурації ділянки площею 2,2 га та ділянки площею 1,7316 га, що перебуває в користуванні ТОВ «Вертокиївка-Хміль».

Отже, встановлено, що експертиза проводилась на підставі, зокрема, копії із проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28,7881 га для обслуговування господарських будівель ТОВ «Вертокиївка» (а не ТОВ «Вертокиївка-Хміль») на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 2011 року, розробленого ТОВ «Підприємство «Житомирземпроект», який не затверджено відповідно до положень ст. 118 ЗК України, за відсутності координат поворотних точок та гуртувалась не на категоричному встановленні певних обставин, а на припущеннях, про що свідчать вислови експерта - орієнтовно, ймовірно, не вбачається за можливе.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що висновок експерта №862/03-2020 від 12.03.2020 не дає можливості суду беззаперечно встановити факт накладення земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:1123 площею 0,7704 га), яка перебуває у власності ОСОБА_1 , на іншу земельну ділянку.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд у своєму рішенні не надав оцінки тій обставині, що в 2014 році нерухоме майно, що було оформлено у 2010 році, перейшло до ТОВ «Вертокиївка-Хміль», як правонаступнику в результаті виділеного із ТОВ «Вертокиївка» за актом-приймання-передачі валових активів та зобов`язань ТОВ «Вертокиївка» товариству «Вертокиївка-Хміль» і зведене було ще за часів КПС «Вертокиївка» та навіть раніше, а тому і земельна ділянка переходить до особи, яка набула власності на будівлі, споруди в порядку ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України не можуть бути враховані з огляду на таке.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль» було створено внаслідок виділу із ТОВ «Вертокиївка», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 153-155).

Посилаючись на висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року по справі № 291/1009/18 про те, що виділ не є різновидом припинення або реорганізації юридичної особи, це один із способів створення нової юридичної особи, яка наділяється певним майном існуючої юридичної особи. При цьому, попередня юридична особа не припиняється. Наслідком виділу є перехід за розподільчим балансом до нової юридичної особи, що утворилася унаслідок виділу, частини майна, прав та обов`язків юридичної особи, з якої був здійснений виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, тобто має місце часткове правонаступництво.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Вертокиївка» не припинилося та існують дві юридичні особи як ТОВ «Вертокиївка», так і ТОВ «Вертокиївка-Хміль». При цьому доказів переходу згідно рішення загальних зборів учасників від 08 січня 2014 року, оформленого протоколом №1 від 08.01.2014 до ТОВ «Вертокиївка-Хміль» земельної ділянки, що входить до складу земель колективної форми власності не надано.

Разом з тим за змістом статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічні правила закріплені у частинах першій, другій статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За загальним правилом, закріпленим у частинах першій, другій статті 377 ЦК України та частинах першій, другій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Посилаючись на те, що право власності на земельну ділянку КСП «Вертокиївка» належало на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 10.06.1997 року, серія ЖТ-08-05-№000164, позивач вказував, що таке право на земельну ділянку під нерухомим майном, переданим ТОВ «Вертокиївка-Хміль», також належить йому на праві колективної власності.

Такі висновки в апеляційній скарзі, що у разі переходу права на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на цій земельній ділянці об`єкти, є помилковими, оскільки, як зазначено, за правилами статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до набувачів будівлі переходять права на земельну ділянку, на якій вона розташована у тих обсягах, які були у попереднього власника. Відповідно, сам факт набуття права власності на нерухомість не може бути достатньою підставою для висновку про набуття особою у власність земельної ділянки.

До того ж розпорядженням голови Житомирської районної держадміністрації Житомирської області Кулик А.С. 25.05.11 № 522 ТОВ «Вертокиївка» надався дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 30,2 га, з метою передачі її в оренду для обслуговування господарських будівель, а не у власність, тим більше не у колективну власність, про що йдеться в апеляційній скарзі з посиланням на Державний акт на право колективної власності на землю від 10.06.1997 року.

Окрім того, матеріалами справи, а саме Висновком земельної технічної експертизи від 12.03.2020 (т. 3 а.с. 198-224), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.156) підтверджується, що нерухомість, яка нараховує десять об`єктів, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 виділено земельну ділянку у цьому ж населеному пункті за адресою АДРЕСА_1 .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що уся нерухомість, яка побудована ще за часів КСП «Вертокіїка», знаходиться поза межами його земельної ділянки. Сторона позивача цих обставин не спростувала.

А тому доводи в апеляційній скарзі і з цих підстав є необгрунтованими.

В апеляційній скарзі позивач не погоджується з оцінкою судом першої інстанції висновку експерта № 862/03-2020 від 12.03.2020, вказуючи, що підставою і предметом позову в даній справі є не спір щодо меж земельних ділянок, де визначальним є саме точність у визначенні накладення земельних ділянок. В рамках даної справи накладення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,2 га є значним, та становить близько 0,5 га, що вбачається з Додатку № 4 до висновку експерта №862/03-2020 від 12.03.2020 (т.3 ст. 228).

Зазначені доводи не можуть бути враховані з огляду на таке.

У висновку експерта від 12.03.2020 №862/03-2020 зазначено, що згідно публічної кадастрової карти України, яка згідно зі ст.ст. 2,2,35,36 Закону України «Про державний земельний кадастр» є офіційними відомостями Державного земельного кадастру, визначено фактичне місце розташування земельної ділянки кадастровий номер :02:000:1123 площею 0.7704га (належна ОСОБА_1 ).

Земельній ділянці, що перебуває під будівлями хмелекомплексу за адресою: АДРЕСА_1 , згідно наданих на дослідження матеріалів кадастровий номер не присвоєно, а відповідно до даних публічної Кадастрової карти України земельна ділянка не сформована.

Також за місцем розташуванням досліджуваних будівель, сформованої земельної ділянки площею 2,2 га, яка входить до складу земель колективної форми власності, що зазначена в Державному акті на право колективної власності від 10.06.1997 року, на публічній кадастровій карті не встановлено, а в представлених на дослідження матеріалах інформація щодо присвоєння кадастрового номера ділянці площею 2,2 га відсутня (т.3 а.с.211).

У експертному висновку також зазначено, що за результатами натурного обстеження встановлено, що площа земельної ділянки, яка огороджена та перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Вертокиївка-Хміль» за адресою: АДРЕСА_1 становить 0, 86596га. Експерт звертає увагу (так зазначено у висновку), що фактичне землекористування огородженої ділянки визначалось по наявних матеріальних рубежах, при цьому межових знаків встановленого зразка виявлено не було (т. 3 а.с.214зв.).

Отже, експерт встановив розмір огородженої земельної ділянки, яку здійснив позивач, проте правомірність обсягу площі і конфігурації земельної ділянки відповідно до вимог земельного законодавства не доведена та експертом не встановлена.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль» встановило огорожу уже після виділення йому ( ОСОБА_1 ) у власність земельної ділянки, земельна ділянка використовується позивачем не для обслуговування нерухомості, яка не розміщена на його ( ОСОБА_1 ) земельній ділянці, а для вирощування сільськогосподарських споруд.

З огляду на зазначене доводи в апеляційній скарзі про те, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 значно накладається на земельну ділянку площею 2,2 га ґрунтується на припущеннях, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Доводи в апеляційній скарзі, що спірна земельна ділянка залишилась у колективній власності та не підлягала паюванню, оскільки на ній знаходилось нерухоме майно, яке належало КСП «ВЕРТОКИЇВКА» та яке, в подальшому перейшло в порядку правонаступництва до TOB «ВЕРТОКИЇВКА-ХМІЛЬ» як правонаступника КСП «ВЕРТОКИЇВКА» та на момент виділення ОСОБА_1 не відносилась до земель запасу не можуть бути враховані.

Так, 3 лютого 2004 року Житомирським районним відділом земельних ресурсів за участю представників райради, державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Житомирської області, СВК «Вертокиївка» було розглянуто звернення голови правління СВК «Вертокиївка» про відміну рішення Вертокиївської сільської ради щодо надання погоджень на виділення в оренду земельних ділянок громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які звернулись до райдержадміністрації з заявами про виділення в оренду земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок господарських дворів реформованого КСП «Вертокиївка».

26.12.2003 року відбулася 10 сесія скликання Вертокиївської сільської ради, на якій більшістю голосів сесія сільської ради вирішила погодити надання земельних ділянок громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в оренду для ведення особистого селянського господарства в розмірі до 2,0 га кожному.

Ділянки, які хочуть дані громадяни отримати в оренду були землями господарського двору реформованого КСП «Вертокиївка», будівлі та споруди за згодою власників розібрані, на місці яких залишились руїни, будівельні матеріали, сміття та заросли бур`янами.

Землі реформованого КСП «Вертокиївка» рішенням Вертокиївської сільської ради від 19.12.1996 року було передано у колективну власність КСП «Вертокиївка».

Відповідно до Указу Президента України №1529/99 від 03.12.1999 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» КСП «Вертокиївка» реформовано в СВК «Вертокиївка» та СТОВ «Перемога».

Додатком 1 до листа Держкомзему України від 08.06.2000 року роз`яснено, що землі під господарськими будівлями і дворами реформованих недержавних сільськогосподарських підприємств (знятих з державної реєстрації) у відповідності до чинного законодавства залишаються у віданні відповідних рад і ураховуються в рядку «Землі запасу».

Згідно з Конституцією України, діючим Земельним кодексом України (ст.78), який набрав чинності 1.01.2002 року, земля може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Колективна форма власності відсутня. Пунктом 12 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями межах населених пунктів, крім земель переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Враховуючи відсутність на земельних ділянках, які хоче отримати в оренду, зокрема, ОСОБА_1 , господарських дворів будівель та споруд, як майнових паїв, дані землі віднесені до земель запасу сільської ради.

Отже, доводи представника позивача про те, що спірна земельна ділянка залишилась у колективній власності є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність рішення суду першої інстанції не впливають та не спростовують його висновків.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.11.2021.

Головуючий Судді