Провадження № 2/234/4066/21
26 жовтня 2021 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕТЕРНА».
про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 - не з`явилася,
відповідач: представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕТЕРНА» - не з`явився,
1.Стислий виклад позиції позивача:
09.09.2021 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який обґрунтовує тим, що з 29.04.2020 року по 30.04.2021 року вона працювала на ТОВ «Будівельна компанія «ЕТЕРНА» за трудовим договором на посаді інженера з охорони праці, за сумісництвом. Запис про роботу у трудову книжку не внесений. 30.04.2021 року ОСОБА_1 була звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, про що дізналась лише 26.08.2021 року з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які отримала на свій запит у Головному управління ДПС у Донецькій області. При звільненні ТОВ «БК «ЕТЕРНА» не виплатило позивачу заробітну плату за останній місяць роботи. 03.02.2021 року ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «БК «ЕТЕРНА» з заявою про звільнення та проханням надати накази про прийом та звільнення її з роботи, але відповідь не отримала. Тому, 29.03.2021 рок вона знову направила заяву ТОВ «БК «ЕТЕРНА» про звільнення за власним бажанням поштою, але відповідь так і не отримала. Відповідно до довідки ТОВ «БК «ЕТЕРНА» у квітні 2021 року нарахувало ОСОБА_1 заробіток у розмірі 3092,57 грн., але до сьогодні вказану заборгованість не виплатили. На неодноразові звернення з вимогою про виплатити належну позивачу зарплату, надання документів про прийом на роботу та звільнення, відповідач не реагує. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 3092,57 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, або по день ухвалення рішення суду по цій справі, в залежності від того яке із цих подій настане раніше, витрати на оплату судового збору у розмірі 980,00 грн.
Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України.
2. Заяви (клопотання ) учасників справи.
15.09.2021 року позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог.
3. Процесуальні дії у справі
10.09.2021 ухвалою Краматорського міського суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зобов`язано Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕТЕРНА» надати докази по справі.
26.10.2021 року на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно заяви ОСОБА_1 від 28.03.2021 року, яке електронною поштою направлено на адресу відповідача, вона просила звільнити її за власним бажанням з 29.03.2021 року.
Згідно наданої довідки ПФУ від 07.09.2021 року, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, останнього разу заробітна плата ТОВ «БК «ЕТЕРНА» нараховувалась ОСОБА_1 у квітні 2021 року.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала у ТОВ «БК «ЕТЕРНА» та їй нараховувалась заробітна плата.
Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.
Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
На теперішній час відповідачем заборгованість по заробітній платі не виплачена.
За період роботи з 04.2020 року по 04.2021 року позивачу нараховувалась заробітна плата в наступних розмірах:
- 04.2020 - 275,93 грн.,
- 05.2020 - 2899,07 грн.,
- 06.2020 - 2880,00 грн.,
- 07.2020 - 2880,00 грн.,
- 08.2020 - 2880,00 грн.,
- 09.2020 - 2880,00 грн.,
- 10.2020 - 2897,25 грн.,
- 11.2020 - 2880,00 грн.,
- 12.2020 - 2913,10 грн.,
- 01.2021 - 3095,36 грн.,
- 02.2021 - 3075,00 грн.,
- 03.2021 - 3075,00 грн.,
- 04.2021 - 3092,57 грн.
Наявність та розмір заборгованості по зарплаті відповідачем не оспорювались, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.
Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати позивача буде період з 01.05.2021 року (наступний день після звільнення) - по 26.10.221 року (день винесення рішення).
Оскільки суду відомі суми нарахування заробітної плати позивачу за березень та квітень 2021 року, то суд виходить з наявної у справі інформації, а саме, з довідки ПФУ від 07.09.2021 року.
Виходячи з норм Закону України «Про оплату праці», середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_1 становить: заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом двох місяців (3075,00+3092,57) : число відпрацьованих робочих днів (61) = 101,11 гривень.
Суд вважає, що розрахунок середнього заробітку необхідно проводити саме із суми середньоденної заробітної плати, а саме 101,11 гривень (без утримання податків та зборів), виходячи з наступного.
Згідно з абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.
Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Сума середньоденної заробітної плати позивача для розрахунку середнього заробітку складає 101,11 гривень.
За період з 01.05.2021 року по 26.10.2021 року кількість робочих днів складає 121 день.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що встановлений ст. 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (постанова від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц).
5. Позиція суду.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Беручи до уваги доводи позивача, аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що вимоги позивача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
6. Судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заробітної плати, то судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача у сумі 908,00 грн.
За вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕТЕРНА» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - задовольнити.
Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕТЕРНА» (; юридична адреса: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Василівська, буд.23, офіс 10)

Суддя С. М. Ткачова