СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10154/20

пр. № 2/759/1045/21

16 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Сироти А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича, 3-я особа: ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , про скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Василенка О.А., КМНО м.Київ, індексний номер: 52575358 від 09.06.2020р., яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстарційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 11.06.2020р. вона дізналась, що приватним нотаріусом Василенко О.А. було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме щодо квартири , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку набула у приватну власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори Фещук Н.І. від 09.02.2018р. за реєстровим № 6-101. Вказана квартира є предметом договору іпотеки від 04.06.2019р., укладеного між ОСОБА_3 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_4 та з іншої сторони позивачем - ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання умов договору позики від 04.06.2019р. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 212117761 від 11.06.2020р. було внесено зміни щодо власника вказаної квартири, а саме власником вказаної квартири є ОСОБА_5 . Підставою виникнення права власності, як вказано у реєстрі є рішення про державну реєстрацію прав тв їх обтяжень, індексний номер: 52575358 від 09.06.2020р., приватний нотаріус Василенко О.А. Вказує, що вчасно виконувала взяті на себе обов`язки по сплаті кредитного зобов`язання, завжди була на зв`язку з кредитором, на її поштову адресу жодного разу не надходили вимоги по оплаті зобов`язання в повному обсязі, не була попереджена про здійснення дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з чим, вважає проведені дії протиправними та незаконними, які підлягають скасуванню. ОСОБА_2 не надавала згоду на іпотечне застереження, тобто можливість переходу права власності на предмет іпотеки. Також звертає, що відповідно інформаційної довідки з реєстру № 212117761 від 11.06.2020р. встановлено, що номер запису про право власності внесено 09.06.2020р. о 16 год. 17 хв., а підстава внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52575358 від 09.06.2020р. о 16 год. 19 хв., тобто внесення даних у реєстр було раніше ніж підстава внесення, що є протиправним та незаконним. На адресу позивача не надходило жодного повідомлення від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто не було дотримано 30- денного строку з дати отримання іпотекодавцем повідомлення, що не відповідає вимогам п. 61 «порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до розпорядження № 587 від 03.11.2020р., цивільну справу №759/10154/20, 2/759/4392/20 в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями передано судді Петренко Н.О. у зв`язку з відстороненням судді Величко Т.О. від здійснення правосуддя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2020 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

16.11.2021р.ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з обставин викладених у позові.

Відповідач державний реєстратор приватний нотаріус КМНО м. Київ Василенко О.А. у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_2 .. В матеріалах справи наявні пояснення предстаника третьої особи щодо позовної заяви в яких зазначено, що 04.06.2019р. дійсно був укладений договір позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 на суму 436 668,31 грн. строком повернення до 04.09.2019р. На забезпечення грошових зобов`янь за договором позики 04.06.2019р. між ОСОБА_2 (іпотекодавець) та ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 (іпотекодержатель) був укладений договір іпотеки квратири, що належала позивачу та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом КМНО. Позивач була чітко обізнана та усвідомлювала, що факт укладання договору іпотеки із відповідним застереженням про задоволення іпотекодержателя є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який визначає можливий спосіб звернення стягнення предмету іпотеки. 26.12.2019р. була складена нотаріально посвідчена заява (вимога) ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про необхідність оплати основного боргу протягом 31 дня з дня отримання даної вимоги, яка в той же день 26.12.2019р. надіслана поштою нотаріусом як на адресу реєстрації позивача так і на адресу предмета іпотеки позивача. Дана вимога отримана позивачем за адресою предмета іпотеки позивача за дорученням 08.01.2020р. Крім того, 28.05.2020р. ОСОБА_2 зробила нотаріально посвідчену заяву в якій зазначила про відсутність будь-яких претензій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_4 у якості способу звернення стягнення на предмет іпотеки за вищенаведеним договором іпотеки. Також ОСОБА_2 не заперечувала проти продажу вказаного нерухомого майна та констатувала про відсутність у поточному часі та майбутньому жодних претензій до нових володільців житла. Звертає увагу, що ОСОБА_2 не виконала зобов`язань з повернення позики в строки, встановлені договором позики, жодних додаткових угод, щодо пролонгації строків виконання зобов`язань за договором поики між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не укладалось. У зв`язку з невиконанням зобов`зання за договором позики до неї була виставлена вимога у грудні 2019р., а потім у травні 2020р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу іпотекодержателем предмету іпотеки третій особі.

Позивачем надано відповідь на пояснення третьої особи на позовну заяву в якій зазначила, що окрема згода на іпотечне застереження, тобто на можливість переходу права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, не надавалась. Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у неменш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини спарви, встановив наступне.

Судом встановлено, що не заперечувалось сторонами 04.06.2019р. був укладений договір позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 на суму 436 668,31 грн. строком повернення до 04.09.2019р.

04.06.2019р. між ОСОБА_2 (іпотекодавець) та ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 (іпотекодержатель) на забезпечення грошових зобов`янь за договором позики був укладений договір іпотеки квартири, що належить позивачу та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом КМНО /а.с.12-17/.

Відповідно п. 2.4 вказаного договору вказано, що отримана заява іпотекодавця ОСОБА_2 про те, що квартира є її особистою приватною власністю, як така, що була отримана у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та не є об`єктом сумісної власності. Представнику іпотекодержателя, даний факт до відома доведений.

Відповідно до п.п. 5.4.1 п. 5.4 договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі настання одного з таких випадків: якщо на день повернення основного зобов`язанння іпотекодавець: не повернення іпотекодержателю суму позики в повному обсязі; не сплатить іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання.

Відповідно до п.6.1 договору іпотеки застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене у цьому розділі даного договору, згідно статті 36 ЗУ «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до п. 6.1.1 право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки позасудовим способом, визначеним цим договором виникає у випадку залишення без задоволення іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя щодо усунення порушень основного зобов`язання або умов цього договору згідно статті 35 ЗУ «Про Іпотеку».

28.12.2019р. на адресу АДРЕСА_1 ОСОБА_2 направлено вимогу про повернення суми згідно з договором позики від 04.06.2019р. в розмірі 418 592,79 грн. та попереджено, що у випадку невиконання або неналежності виконання цієї вимоги, ОСОБА_4 буде змушена діяти згідно з п. 5.4.4 та п. 6.1.2 договору іпотеки в рамках чинного законодавства України,і в тому числі від свого імені продавати за ціною визначеною експертом, предмет іпотеки третім особам і спрямовувати отримані кошти на задоволення своїх вимог/а.с.114-118/.

28.05.2020р. ОСОБА_2 надала завірену заяву та підтвердила, що не має та не буде мати в майбутньому жодних матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 з приводу реєстрації за нею права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки. Також зазначила, що не заперечує проти подальшого продажу вище вказаного нерухомого майна та претензій будь-якого характеру до нового володільця квартири не має та в майбутному мати не буду/а.с.119/.

Відповідно до інформації з Державного реєєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2020р. квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 /а.с.67-68/.

За змістом ст.3,6,627,629 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Так, в силу вимог ст.589 ЦК України та ст.12,33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За приписами ч.1 ст.35 ЗУ «Про Іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно ч. 1 ст.36 ЗУ «Про Іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі).

Відповідно до ст.37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

У своєму позові ОСОБА_2 вказує на те, що вчасно виконувала взяті на себе обов`язки по сплаті кредитного зобов`язання, що на її поштову адресу жодного разу не надходили вимоги по оплаті зобов`язання та не було попереджено про здійснення дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, однак доказів на підтвердження того, що вчасно сплачувала кошти відповідно до договору позики не надає.

Крім того, судом встановлено, що докази відправлення та отримання таких вимог містяться у відповідній реєстраційній справі Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса КМНО Косенко М.О., твердження позивача про те, що він не отримував повідомлення є повністю необґрунтованими, оскільки, державний реєстратор проводив реєстраційну дію, виконуючи вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку», отже ним була отримана вимога про усунення порушень основного зобов`язання із доказами отримання боржником, що також підтвержується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення/а.с.118/ .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 направлено вимогу про усунення порушень основного зобов`язання, яка була отримана.

Згідно нотаріально посвідченої заяви 28.05.2020р. ОСОБА_2 відмовилась від надання цивільного позову та не заперечувала проти продажу спірної квартири.

У вимозі також містилось попередження про те, що у разі подальшого ухилення від виконання обов`язків по погашенню кредитної заборгованості - ОСОБА_4 має намір звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Не є підставою для задоволення позовних вимог і положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки вимоги вказаного Закону розповсюджуються на примусову реалізацію майна, а стягнення на предмет іпотеки було звернуто у позасудовому порядку у відповідності до умов іпотечного застереження, добровільно погодженого сторонами при укладенні Іпотечного договору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснене з порушенням вимог закону, предмет іпотеки не підпадав під обмеження, установлені Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позиція позивача не підтверджується фактичними обставинами чи належними доказами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 6, 14, 30, 203, 215, 230, 328 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича, 3-я особа: ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяження - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко