Єдиний унікальний номер 741/1097/21
Провадження № 2/741/568/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 жовтня 2021 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй на підставі державних актів серії ЯЗ № 272259 та ЯЗ № 272260 земельні ділянки площами 2,5037 га, кадастровий номер :02:001:2868, та 0,6182 га, кадастровий номер :02:001:0823, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території колишньої Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 першої черги за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки у зв`язку із допущеною розбіжністю між площею земельних ділянок, яка зазначена у державних актах, та інформацією, яка внесена до Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набула право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:2868 та :02:001:0823, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території колишньої Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на її ім`я 4 листопада 2008 року були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 272259 та ЯЗ № 272260, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-16).

З матеріалів справи (а.с. 15-26) вбачається, що площа зазначених земельних ділянок відповідно до державних актів становить 2,50 га та 0,62 га, а відповідно до інформації, яка міститься в Державному земельному кадастрі 2,5037 га та 0,6182 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її дочка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 155/2020 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 43-46).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 належні їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 272259 та ЯЗ № 272260 земельні ділянки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначені спадкові земельні ділянки в зв`язку із наявною розбіжністю між площею цих земельних ділянок, яка зазначена у державних актах, та інформацією, яка внесена до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 667/02-31 від 25 червня 2021 року (а.с. 29).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Таким чином, при визнанні за позивачем права власності на вищезазначені земельні ділянки підлягає зазначенню їх площа відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельні ділянки площами 2,5037 га, кадастровий номер :02:001:2868, та 0,6182 га, кадастровий номер :02:001:0823, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території колишньої Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, які належали ОСОБА_2 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 272259 та ЯЗ № 272260.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв