Справа № 417/1099/21
Провадження № 22-ц/810/967/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 грудня 2021 рокум. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Коновалової В.А.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою, узагальненою, ОСОБА_1

на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до директора Кризького сільського будинку культури при Марківській селищній раді Марківського району Луганської області Каплі Олександра Івановича про стягнення штрафу за порушення заборони зловживання процесуальними правами та компенсацію неотриманого доходу внаслідок умисних продуманих злочинних дій, руйнування нематеріального блага,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до директора Кризького сільського будинку культури при Марківській селищній раді Марківського району Луганської області Каплі Олександра Івановича про стягнення штрафу за порушення заборони зловживання процесуальними правами та компенсацію неотриманого доходу внаслідок умисних продуманих злочинних дій, руйнування нематеріального блага повернуто позивачу з усіма доданими документами.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 09 листопада 2021 року звернувся до суду з узагальненою апеляційною скаргою з одночасним оскарженням 10 ухвал суду, у тому разі і ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2021 року (справа № 417/1099/21), про що складено Акт № 49 від 11 листопада 2021 року.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року апеляційна скарга залишена без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: складання належно оформленої апеляційної скарги в новій редакції разом з копіями відповідно до кількості учасників справи із зазначенням:повного найменування відповідача, його місцезнаходження; в чому полягає незаконність та необґрунтованість ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2021 року; надання копії апеляційної скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи; документів, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або надання Луганському апеляційному суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Скаржнику було роз`яснено наслідки не усунення недоліків апеляційної скарги у вигляді повернення скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Дану ухвалу суду скаржник отримав 20 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

30 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 від 20 листопада 2021 року , в якій скаржник неодноразово використовує образливі висловлювання та нецензурну лексику на адресу судової гілки влади.

Проте скаржником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 15 листопада 2021 року, як того вимагалося від нього.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє.

Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Аналогічної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 07 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19, в ухвалі від 14 червня 2019 року у справі № 9901/324/19.

За правилами частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки скаржник у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув, натомість допустив зловживання своїм процесуальним правом, враховуючи викладене, колегія суддів у відповідності до вимог частини третьої статті 44 ЦПК України вважає, що апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись статями 44, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу, узагальнену, ОСОБА_1 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до директора Кризького сільського будинку культури при Марківській селищній раді Марківського району Луганської області Каплі Олександра Івановича про стягнення штрафу за порушення заборони зловживання процесуальними правами та компенсацію неотриманого доходу внаслідок умисних продуманих злочинних дій, руйнування нематеріального блага повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: