Справа № 462/7905/21
УХВАЛА

03 грудня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Житлово-будівельного кооперативу «Оранта-54», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці позивача: ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,-

встановив:

ОСОБА_1 , 29.10.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідачів у якому просить суд визнати за нею право власності на самочинно здійснену прибудову до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: позначені у технічному паспорті веранду № 5 площею 7,8 кв.м. та веранду № 6 площею 5,8 кв.м., з урахуванням яких загальна площа квартири складає 43,5 кв.м.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовної заяви, суд вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду у письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року зазначив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 9 Постанови № 6 від 30.03.2012 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при розгляді справ про самочинне будівництво (нове будівництво, реконструкцію зі зміною площі та зайняттям земельної ділянки, прибудови, надбудови) судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог ЦПК України обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог ЦПК України залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими ЦПК України.

Так, у позовній заяві позивачем зазначено, що 14.05.2021 року за результатами проведення позапланової перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові винесено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, окрім цього складено Протокол про адміністративне правопорушення, однак, із змісту позовної заяви та відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові не вбачається чи перестали існувати обставини винесення згаданого Припису та чи усунуті порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, що стали підставою винесення Протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки позивачу надавався шестидесяти денний термін.

Окрім цього, позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що передбачено п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

При цьому позивача попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Житлово-будівельного кооперативу «Оранта-54», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці позивача: ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Житлово-будівельного кооперативу «Оранта-54», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці позивача: ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва вважати неподаною та повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко