Справа № 462/8515/21
УХВАЛА

23 листопада 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судових засідань Тимощук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника Акціонерного товариства «Кредобанк» - Гончарової Уляни Ігорівни про забезпечення позову,

встановив:

представник позивача АТ «Кредобанк» - адвокат Гончарова У.І. 22.11.2021 року звернулася в суд із позовом, у якому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №23587/2019 від 10.04.2019, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

До позовної заяви додана заява про забезпечення позову шляхом витребування майна у ОСОБА_1 до набрання рішенням законної сили, накладення арешту та опису предмета застави, а саме автомобіль «RENAULT SANDERO» 2019 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1461, колір коричневий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Заяву мотивує тим, що 10.04.2019 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Кредобанк» кредитний договір, за умовами якого банк видав кредит в сумі 309 514,15 грн. Позичальник своїх зобов`язань по кредитному договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій не виконав. Станом на 26.10.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 289 437, 76 грн. В забезпечення виконання зобов`язання позичальника по кредитному договору ОСОБА_1 10.04.2019 року уклав договір застави, в якому в якості застави передано автомобіль «RENAULT SANDERO» 2019 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1461, колір коричневий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

30.08.2021 р. АТ «Кредобанк» звернувся із заявою до приватного нотаріуса ЛМНО Барбуляк Х.М. щодо винесення виконавчого напису, який в подальшому пред`явили до виконання. 16.09.2021 р. приватний виконавець Меленчук В.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 66861491 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та накладено арешт на заставний транспортний засіб. 04.10.2021 року виконавець виніс постанову про розшук майна боржника. Даний транспортний засіб не був вилучений, позивальник переховує предмет застави, борг досі не сплачено, тому є ризик втрати предмету застави, пошкодження (ДТП), знеціненню та інш. Іншого рухомого та нерухомого майна за рахунок якого стягувач може задовільнити свої вимоги, окрім заставного, за позичальником не виявлено. Вважає, що в даному випадку належним способом забезпечення позову буде витребування майна до набрання рішенням законної сили, накладення арешту та опису предмету застави.

До заяви про забезпечення позову додано квитанцію про сплату судового збору.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що необхідність забезпечення позову заявник мотивує обґрунтованістю, на його думку, позовних вимог, та тим, що існує ризик втрати предмета застави, пошкодження (ДТП), знецінення, а іншого рухомого та нерухомого майна за рахунок якого стягувач може задовільнити свої вимоги за позичальником не виявлено.

Однак заявником зазначено в заяві, що 30.08.2021 р. АТ «Кредобанк» звернувся із заявою до приватного нотаріуса ЛМНО Барбуляк Х.М. щодо винесення виконавчого напису, який в подальшому пред`явили до виконання. 16.09.2021 р. приватний виконавець Меленчук В.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 66861491 щодо звернення стягнення на предмет застави та накладено арешт на заставний автомобіль. 04.10.2021 року виконавець виніс постанову про розшук майна боржника.

Спосіб забезпечення позову запропонований позивачем шляхом витребування майна до набрання рішенням законної сили не передбачений ст.150 ЦПК України. При цьому, згідно з самого змісту заяви вбачається, що на автомобіль вже накладено арешт виконавцем.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що даний вид забезпечення не відповідає позовним вимогам, а тому в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151,153 ЦПК України, -

постановив:

відмовити у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Кредобанк» - Гончарової Уляни Ігорівни про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: І.С. Мруць