Справа № 309/5561/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря - Кекерчень М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2021 року (головуючий суддя Кемінь В.Д.) щодо відмови в задоволенні заяви про накладення арешту на майно, яке було предметом застави, в порядку статті 1057-1 ЦК України у справі №309/5561/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Банк) звернулося до суду із даною заявою у порядку ст. 1057-1 ЦК України, посилаючись на те, що 27.02.2008 між ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №10/08 МК-01 від 27.02.2008, за умовами якого останньому було надано кредит у сумі 30 000 доларів США на строк із 30.04.2008 по 29.04.2028.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки (без оформлення заставної) №10/08 МК-01 від 27.02.2008, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку Банку належну їй на праві власності житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначав, що рішенням Хустського районного суду від 20.02.2014 у цивільній справі №713/5682/12 за позов ПАТ «Укргазбанк» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість в сумі - 40849,16 доларів США та 123 294,98 грн. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 10/08МК від 26.02.2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки (без оформлення заставної) № 10/08-01МК від 27.02.2008, а саме на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 .

Однак, рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2016 у справі №309/5561/15-ц позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_2 задоволено - визнано недійсним та скасовано договір іпотеки від 27.02.2008, укладений між Банком та ОСОБА_2 .

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 28.10.2016 рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2016 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2017 касаційну скаргу Банку відхилено. Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2016 та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 28.10.2016 залишено без змін.

Банк зазначав, що на теперішній час рішення Хустського районного суду від 20.02.2014 у цивільній справі №713/5682/12 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 849,16 доларів США і 123 294,98 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки - не виконано.

При цьому 18.03.2021 Хустським районним судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АБ «Укргазбанк» про припинення права вимоги за договором іпотеки №10/08 МК-01 від 27.02.2008 та скасування державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження.

Свою заяву про арешт та заборону вчиняти певні дії Банк обгрунтовував частиною 5 статті 1057-1 Цивільного кодексу України, відповідно до якої визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

Одночасно Банк у заяві посилався на норми статей 149-153 ЦПК України, що врегульовують питання забезпечення позову.

Посилаючись на викладене, Банк просив накласти арешт, а також заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії пов`язані з переходом права власності на нерухоме майно, що було предметом іпотеки за договором іпотеки №10/08 МК-01 від 27.02.2008, а саме: житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хустського районного суду від 17 травня 2021 року у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про накладення арешту на майно, яке було предметом застави, в порядку статті 1057-1 ЦК України - відмовлено.

На дану ухвалу подало апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк». Посилаючись на доводи, що аналогічні доводам заяви, просить ухвалу місцевого суду скасувати та задовольнити заяву про накладення арешту на майно.

Заслухавши позицію представника Банку, представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27.02.2008 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №10/08 МК-01 від 27.02.2008, за умовами якого останньому було надано кредит у сумі 30 000 доларів США на строк із 30.04.2008 по 29.04.2028.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки (без оформлення заставної) №10/08 МК-01 від 27.02.2008, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку Банку належну їй на праві власності житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Хустського районного суду від 20.02.2014 у цивільній справі №713/5682/12 за позов ПАТ «Укргазбанк» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість в сумі - 40849,16 доларів США та 123 294,98 грн. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 10/08МК від 26.02.2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки (без оформлення заставної) № 10/08-01МК від 27.02.2008, а саме на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2016 у справі №309/5561/15-ц позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_2 задоволено - визнано недійсним та скасовано договір іпотеки від 27.02.2008, укладений між Банком та ОСОБА_2 .

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 28.10.2016 рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2016 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2017 касаційну скаргу Банку відхилено. Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2016 та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 28.10.2016 залишено без змін.

Цими рішеннями у справі №309/5561/15-ц встановлено, що 27.02.2008 між ОСОБА_2 та ПАТ «Укргазбанк» укладено договір іпотеки №10/08 МК-01, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 . З договору іпотеки слідує, що вказана квартира є одноособовою власністю іпотекодавця ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.12.1993, виданого органом приватизації Хустського ЗТО.

Рішенням Хустського районного суду від 24.11.2014, яке набрало законної сили та залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12.03.2015, визнано частково недійсним свідоцтво про право власності від 24.12.1993 на квартиру АДРЕСА_2 , видане на ім`я ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини даної квартири. 15.06.2015 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частку у зазначеній квартирі.

Місце проживання ОСОБА_1 у цій квартирі зареєстровано з 07.07.1992.

ОСОБА_1 , будучи співвласником спірної квартири, що встановлено рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24.11.2014, своєї згоди на укладення ОСОБА_2 договору іпотеки не надавала.

Обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Банк на обґрунтування свої заяви про накладення арешту зазначав, що на теперішній час рішення Хустського районного суду від 20.02.2014 у цивільній справі №713/5682/12 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 849,16 доларів США і 123 294,98 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки - не виконано.

Колегія суддів, з урахуванням обставин, встановлених рішеннями у справі №309/5561/15-ц, вважає, що ОСОБА_1 грошових коштів від ПАТ «Укргазбанк» як позичальник не отримувала, у жодних правовідносинах з Банком не перебувала, договору іпотеки не укладала, а відтак визнання в даному випадку договору іпотеки недійсним не може створювати для ОСОБА_1 жодних зобов`язань перед Банком.

18.03.2021 Хустським районним судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АБ «Укргазбанк» про припинення права вимоги за договором іпотеки №10/08 МК-01 від 27.02.2008 та скасування державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження.

Стосовно посилань Банку на норму ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, слід зазначити наступне.

Визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором, за приписами ч.5 ст. 1057-1 ЦК України суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

При розгляді справи по суті (№309/5561/15-ц про визнання недійсним договору іпотеки) ПАТ «Укргазбанк» не звертався із заявою про накладення арешту на майно в порядку ч.5 ст. 1057-1 ЦК України, натомість така заява подана 16.04.2021.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Частина п`ята ст. 1057-1 ЦК України, яка набрала чинності з 04.11.2012, застосовується у тому випадку, коли суд визнає недійсним договір застави. Ця норма має імперативний характер та зобов`язує суд під час вирішення питання про недійсність договору застави у випадку звернення кредитодавця із заявою накласти арешт на майно, яке було предметом застави.

Частиною першою статті 58 Конституції України закріплено загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Отже, норми Закону України № 5405-VI від 02.10.2012, якими ЦК України доповнено статтею 1057-1, набрали чинності 04.11.2012, тобто після укладення спірного іпотечного договору (укладено 27.02.2008), що виключає можливість застосування зазначеної норми до спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22.02.2017 року у справі № 592/1809/15-ц, який відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Верховний Суд не встановив підстав відступити від цього правового висновку, що вбачається із постанови Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 635/4427/15-ц (провадження № 61-12012св18).

Отже, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у порядку статті 1057-1 ЦК України є обґрунтованими та таким, що відповідають вимогам закону.

Крім того, щодо заявленої одночасно вимоги заяви Банку (окрім накладення арешту) про заборону ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, пов`язані з переходом права власності на нерухоме майно, що було предметом іпотеки за договором іпотеки №10/08 МК-01 від 27.02.2008 - слід зазначити наступне.

Попри те, що ст. 1057-1 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини, такою нормою не передбачено вживати заходи у вигляді заборони здійснювати певні дії.

Посилання Банку у заяві на статті 149-153 ЦПК України (щодо заяви про забезпечення позову) є безпідставними, оскільки позивачем у справі № 309/5561/15-ц про визнання недійсним договору іпотеки була саме ОСОБА_1 , заходи, про які зазначає ПАТ «Укргазбанк», не призводять до ефективного захисту, поновлення порушених прав позивача ОСОБА_1 , за захистом яких вона зверталася, при цьому спір у справі № 309/5561/15-ц вирішено по суті ухваленням рішення, що набрало законної сили, тобто розгляд такої справи завершено.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про накладення арешту на майно та заборону вчиняти певні дії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що, відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення і залишення ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2021 року.

Головуюча:

Судді: