Справа № 683/3504/21
У Х В А Л А

26 листопада 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Сагайдак І.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №683/3504/21, 2/683/1355/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області про визнання недійсними реєстрації автомобіля, договору комісії, договору купівлі-продажу, витребування автомобіля з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

24 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати недійсною реєстрацію автомобіля марки Ford моделі Fusion, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , визнати недійсним договір комісії №038563 від 27 серпня 2020 року, підписаний ОСОБА_2 , визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаного автомобіля №6329/20/038563 від 27 серпня 2020 року, а також витребувати зазначений автомобіль у незаконного володільця та повернути йому, ОСОБА_1 .

Одночасно із позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Ford моделі Fusion, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони проведення дій щодо реєстрації, перереєстрації, посвідчення договорів купівлі-продажу та постановки автомобіля на штрафмайданчик працівниками правоохоронних органів.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач вказує, що предметом даного позову є визнання права власності на автомобіль марки Ford моделі Fusion, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який у незаконний спосіб вибув із його володіння. Вказує, що вказаний автомобіль 09 березня 2020 року він придбав у США на аукціоні «Copart» та розмитнив його. В подальшому автомобіль був переміщений у м. Хмельницький, де відповідач ОСОБА_2 мав надати йому допомогу у проведені ремонту автомобіля та проведенні його сертифікації. Однак, останній автомобіль не повернув, а 27 серпня 2020 року поставив його на облік та в подальшому відчужив, тим самим позбавивши його права власності на вказаний автомобіль. Після цього автомобіль неодноразово перепродавався і у нього є побоювання, що після отримання позову відповідачі будуть переховувати автомобіль або знову спробують його перепродати, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.п. 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року у справі №824/239/2018).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі №308/3824/16-ц.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів не можливо встановити, що даний спір виник між позивачем та саме тими відповідачами, до яких пред`явлено даний позов.

Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення даного позову.

Додане до позовної заяви оголошення про продаж автомобіля марки Ford моделі Fusion, номерний знак НОМЕР_3 , не є таким доказом, оскільки на ньому відсутня дата розміщення оголошення, а на самому оголошенні вказано, що воно видалено.

Також, суд звертає увагу на те, що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти и арешт на автомобіль марки Ford моделі Fusion, номерний знак НОМЕР_2 , однак доказів того, що на даний час цей номер належить саме спірному автомобілю, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_3 , матеріали справи не містять.

Матеріали справи також не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на можливість відчуження автомобіля без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 258- 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №683/3504/21, 2/683/1355/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області про визнання недійсними реєстрації автомобіля, договору комісії, договору купівлі-продажу, витребування автомобіля з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: