Справа № 450/4203/19 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2612/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря Івасюти М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

в с т а н о в и в:

Пустомитівським районним судом Львівської області 23.01.2020 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 45 866, 42 грн.

16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулись до суду із заявою про скасування даного судового наказу.

17 березня 2021 року ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області, заяву ОСОБА_1 , повернуто без розгляду, оскільки подана заява не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

22 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області повторно із заявою про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу №450/4203/19 від 23.01.2020 р., виданого Пустомитівським райсудом Львівської області та скасування судового наказу №450/4203/19 від 23.01.2020 р.

Заява мотивована тим, що 23.01.2020 р. Пустомитівським районним судом Львівської області видано судовий наказ за заявою ТзОВ «Львівенергозбут» про видачу судового наказу на предмет стягнення з неї заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 45 866, 42 грн. - основного боргу та 192, 10 грн. - суми судового збору. Копію наказу в межах процесуального строку, вона не отримала, за отримання такого документу не підписувалася, рекомендованої кореспонденції не отримувала. Про наявність судового наказу та його зміст випадково дізналася у сільській раді 12.03.2021 року. Документ від державної виконавчої служби про заборгованість, отримала на свій запит 15.03.2021р. Вважає, що заявник ТзОВ «Львівенергозбут», необгрунтовано нарахував їй заборгованість.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 23.01.2020 року Пустомитівським районним судом Львівської області у справі № 450/4203/19 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і не обґрунтованим, суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи.

Стверджує, що в матеріалах справи не має підтвердження того, що судовий наказ їй направлявся та вона його отримала. З судовим наказом вона ознайомилась у виконавчій службі 15.03.2021 року.

Просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369ЦПКУкраїни апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що судом постановлено ухвалу про повернення заяви заявнику.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу заявнику, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що Пустомитівським районним судом Львівської області 23.01.2020 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 45 866, 42 грн.

16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулись до суду із заявою про скасування даного судового наказу.

17 березня.2021 року ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області, заяву ОСОБА_1 , повернуто без розгляду, оскільки подана заява не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

22 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області повторно із заявою про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу №450/4203/19 від 23.01.2020 р., виданого Пустомитівським райсудом Львівської області та скасування судового наказу №450/4203/19 від 23.01.2020 р.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Положеннями ч. 1 ст. 105 ЦПК України в редакції, чинній на час винесення оспорюваного судового наказу, регламентовано, що боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

За змістом цих вимог закону підставою повернення заяви про скасування судового наказу є недотримання боржником встановленого законом процесуального строку на її подання, а початком перебігу цього строку є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи міститься Трекінг Укрпошти про відправлення за номером 116 із копією оскаржуваного судового наказу, яке ОСОБА_1 отримала 13.02.2020 року.

Водночас, оцінюючи вказаний доказ згідно вимог ст. 89 ЦПК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що у вказаному Трекінгу Укрпошти відсутні дані про те ким отримано поштове відправлення, що дає підстави вважати про ймовірність невручення цього відправлення саме ОСОБА_1 .

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не дослідивши в повній мірі докази на обґрунтування клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, дійшов передчасного висновку щодо повернення заяви на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08.12.2021 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.