Справа № 2-1916/11
Провадження № 4-с/161/100/21
У Х В А Л А

29 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Авдійчук О.А.,

з участю представника заінтересованої особи Арсенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів).

В обґрунтування скарги посилається на те, що при відкритті рахунку в банку, їй повідомили, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за нею рахується арешт, зокрема:

1. усього нерухомого і рухомого майна згідно постанови про арешт майна №50497839 від 16.03.2016 року, номер запису обтяження 13799613 (спеціальний розділ);

2. грошових коштів на усіх рахунках, в т.ч. рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника від 04.06.2020 року.

Вказує, що вказані арешти були накладені ході примусового виконання виконавчого листа №2-1916/11 про стягнення з неї коштів на користь ПАТ «Універсал Банк».

Разом з тим, виконавчий лист №2-1961/11 від 15.11.2011 року повернутий стягувачу постановою державного виконавця від 14.05.2021 року і при закінченні виконавчого провадження, державним виконавцем не було вирішено питання щодо зняття арештів.

У зв`язку з чим, просить зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів)зняти арешти з майна, що накладені у ВП №50497839 від 16.03.2016 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2021 року до участі в справі як стягувача залучено ТзОВ «Ескроу Капітал».

Скаржник до початку розгляду справи по суті подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги.

Заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом з`ясовано, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що на підставі постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ у ВП №50497839 від 16.03.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.09.2010 року, ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 23).

Крім того, постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) від 04.06.2020 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (а.с. 21).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що станом на 30.08.2021 року відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_4 на виконанні у ВДВС не перебуває (а.с. 14-17).

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що позивач не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, суду не представлено доказів наявності боргових зобов`язань та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) зняти арешти з майна, що накладені у ВП №50497839 від 16.03.2016 року, а саме:

1. згідно постанови про арешт майна боржника від 16.03.2016 року, номер запису обтяження 13799613 (спеціальний розділ);

2. згідно постанови про арешт грошових коштів від 04.06.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 03 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Кихтюк Р.М.