Справа № 467/976/21
Провадження № 2/467/329/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08.12.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кологривої Т.М.
за участю секретаря судового засідання Савчук О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У жовтні 2021 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект monobank, в рамках якого клієнтам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.
При цьому, банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється у точці видачі абр спеціалістом банку за адресою, зазначеною клієнтом.
Умови обслуговування рахунків фізичної особи опубліковані на офіційному сайті і доступні для ознайомлення.
Підписанням Анкети - заяви клієнт та банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». При цьому, датою укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети - заяви та отримання картки.
Платіжна картка передається клієнту не активованою і активується при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону.
З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при її активації встановлюється ПІН - код, який є аналогом власноручного підпису клієнта.
29 березня 2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг від 29 березня 2019 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Тим самим відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірними у мобільному додатку вказані документи та зобов`язувався виконувати умови договору.
Після цього відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Проте, відповідач в порушення умов кредитного договору своєчасне погашення кредитної заборгованості та відсотків не здійснював, не сплатив щомісячні мінімальні платежі понад 90 днів, внаслідок допустив істотне порушення зобов`язання, а тому станом на 08 липня 2021 року заборгував банку за тілом кредиту 16 141,49 грн.
За таких обставин, представник позивача просив суд стягнути із відповідача на користь банку вказану заборгованість за кредитом разом із судовим збором, що сплачений за звернення із позовом у розмірі 2 270 грн.
Спрощене провадження у справі було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2021 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача - фізичної особи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, паралельно висловивши свою позицію щодо підтримання висунутих позовних вимог.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно, у тому числі й шляхом публікації оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України причин свого неприбуття не повідомляв, будь - яких заяв чи то клопотань, у тому числі й по суті справи, не направляв.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Зокрема, суд установив, що 29 березня 2019 року відповідач підписав Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг, якою просив відкрити йому поточний рахунок та встановити кредитний ліміт.
При цьому, відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує.
Крім цього, підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в Анкеті відповідач підтвердив, що усе листування щодо цього Договору він просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.
Таким чином, 29 березня 2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого йому надано кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач, у свою чергу, кредитні кошти використовував, здійснював платежі у рахунок погашення кредитної заборгованості, проте, умови договору виконував неналежно та не у обумовлені ним строки, внаслідок чого станом 08 липня 2021 року заборгував позивачу 16 141,49 грн. за тілом кредиту.
Отже, між сторонами мають місце правовідносини у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.
Так, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, закон України від 03.09.2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У даному випадку, особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.
Та як установив суд із матеріалів справи, 29 березня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Згідно підписаної відповідачем Анкети - заяви слідує, що він просить банк вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку.
Також відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
До позовної заяви долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням Правління Банку № 33 від 27 вересня 2017 року, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг.
Наведене свідчить про належне укладення 29 березня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані.
Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів виконав частково, у нього відсутня заборгованість за відсотками та іншими платежами згідно умов договору, проте, у нього наявна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16 141,49 грн., що належно і достовірно підтверджено доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.
При цьому, вказаний позивачем розмір заборгованості відповідач шляхом надання належних, допустимих і достовірних доказів у цій справі не спростував.
Стосовно кредитного ліміту, то матеріалами справи підтверджено, що він розраховується і встановлюється банком та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток. Інформація про зміну кредитного ліміту зазначається клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону або у мобільному додатку. Інформація про кредитний ліміт надається до активації платіжної картки.
Отже, відповідач, уклавши із позивачем кредитний договір, був поінформований про встановлений йому розмір кредитного ліміту, який доступний для використання.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
А згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Факт отримання відповідачем кредиту у банку та використання ним цих коштів достовірно підтверджений матеріалами справи.
При цьому, як вказав суд вище, є дійсним розмір заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 141,49 грн., що підтверджується розрахунком існуючої за відповідачем заборгованості.
При цьому, на час ухвалення рішення у суду відсутні відомості про погашення відповідачем наявною у нього заборгованості перед банком.
Як наслідок, суд вважає, що права позивача є порушеними через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно умов кредитного договору, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований у позовній заяві, тобто шляхом стягнення із відповідача на користь банку заборгованості за тілом кредиту.
Відповідно, цей позов підлягає повному задоволенню.
Стосовно ж стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2 270 грн., то суд виходив із правила, установленого ч.1 ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 270 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 279, 280- 282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива