ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4906/20 Номер провадження 22-ц/814/2003/21Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Чумак О.В.

суддів Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Басая Максима Миколайовича в інтересах відповідача ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2021 року, ухвалене суддею Андрієць у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука витребувано у відповідача швейне обладнання, яке знаходилося у 2012 році за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: плоскошовну швейну машинку ІК 32500; прес для встановлення фурнітури ZN 90; ніж розкрійний з дисковим ножем та передано їй, ОСОБА_2

25.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на відсутність майна, переліченого в рішенні суду, за місцем проживання ОСОБА_1 . Оскільки вказане майно відсутнє за місцем проживання відповідача, просила стягнути з нього на її користь вартість цього майна у сумі 22884,00 грн., яка визначена висновком експерта.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 червня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , кошти в сумі 22884,00 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, поданій представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Басаєм М.М., останній, посилаючись на недоведеність позовних вимог, прохає скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що висновок експерта, який взято до уваги місцевим судом на підтвердження вартості майна, не є належним і допустимим доказом, оскільки він зроблений на підставі наданих позивачкою відомостей. Тоді як обладнання, вартість якого визначена експертом, є вживаним, та на час набрання законної сили рішення суду від 13.08.2012 р. у справі № 524/8274/13-ц знаходилося в неробочому стані.

Посилається на те, що відповідач не чинив перешкод позивачці у поверненні майна відповідно до рішення суду від 27.02.2014 р. у справі № 524/8274/13-ц, при цьому, у неї були наявні ключі від будинку та у жовтні 2012 року вона здійснила вивезення майна за відсутності відповідача, а також привласнила собі належні йому грошові кошти. Пізніше з домоволодіння відповідача було здійснено крадіжку, внаслідок чого він виявив відсутність спірного обладнання, звернувся до Національної поліції з заявами, які внесені до ЄРДР.

Зазначає, що відповідач не володіє спірним майном, а позивачкою не доведено факту завдання матеріальної шкоди на суму 22884,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов 26.08.2021 року, позивачка ОСОБА_2 прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення місцевого суду, посилаючись на те, що відповідачем не надано жодних доказів у підтвердження своїх заперечень, на спростування висновку експерта та не надано власного розрахунку на суми завданих збитків.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до положень ч. 1 ст. 369 цього Кодексу без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року по справі № 524/4649/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння; витребувано у ОСОБА_1 швейне обладнання, яке знаходилося у 2012 році за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: плоскошовну швейну машинку ІК 32500; прес для встановлення фурнітури ZN 90; ніж розкрійний з дисковим ножем, як речі необхідні для професійних занять, та передано ОСОБА_2 (а.с. 17-18).

На підставі вказаного рішення судом 19.04.2018 р. видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні в органах ДВС та постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 25 липня 2018 року виконавчий лист № 524/4649/17 про витребування у ОСОБА_1 швейного обладнання повернуто стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, державним виконавцем при виході за адресою боржника ОСОБА_1 було встановлено, що швейне обладнання у боржника відсутнє (а.с. 19).

Згідно висновку № П-81 експертного товарознавчого дослідження, складеного 30 червня 2020 року судовим експертом Власенко Л.В., на замовлення ОСОБА_2 , ринкова вартість швейного обладнання, вказаного в заявці, не наданого до огляду, яке було в експлуатації, в гарному стані, з урахуванням зниження якості від зносу, станом на червень 2020 р., складала 22884,00 грн. (а.с. 20-21).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями встановлено належність позивачці ОСОБА_2 спірного швейного обладнання, яке перебувало за місцем проживання відповідача. Оскільки спірне майно у відповідача відсутнє, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про відшкодування вартості цього майна відповідно до ст. 1213 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

За змістом ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому, безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які, за законом, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У ч.1 ст.89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Як вказувалося вище, заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року по справі № 524/4649/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, витребувано у ОСОБА_1 швейне обладнання, яке знаходилося у 2012 році за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: плоскошовну швейну машинку ІК 32500; прес для встановлення фурнітури ZN 90; ніж розкрійний з дисковим ножем, як речі необхідні для професійних занять, та передано ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що вказане майно за місцем проживання відповідача відсутнє, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки вартості цього майна відповідно до ст. 1213 ЦК України.

Посилання представника відповідача в суді першої інстанції та аналогічні доводи апеляційної скарги про те, що спірне майно викрадено, належними і допустимими доказами не підтверджені.

За змістом ч. 3 ст. 102, ст. 106 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

Визначаючи розмір коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд першої інстанції взяв до уваги наданий позивачкою висновок № П-81 експертного товарознавчого дослідження від 30.06.2020 р., складений судовим експертом Власенко Л.В.

На спростування цього висновку стороною відповідача не надано жодних належних і допустимих доказів. У суді першої інстанції відповідач та його представник не заявляли клопотання про призначення судової експертизи для встановлення вартості вищевказаного майна. Власного розрахунку суми завданих збитків стороною відповідача також не надано.

Посилання представника відповідача у місцевому суді та в апеляційній скарзі на те, що вартість майна була визначена судовими рішеннями, а експертом у наданому позивачкою висновку його вартість встановлена без огляду майна, - обґрунтовано не взяті до уваги суду першої інстанції та не приймаються колегією суддів, оскільки за змістом ст.1213 ЦК України вартість майна, яка підлягає відшкодуванню, визначається на момент розгляду справи щодо його повернення. При цьому, у висновку експерта зазначено вартість майна сумі 22884,00 грн. з урахуванням зносу.

Отже, доводи апеляційної скарги, які належними і допустимими доказами не підтверджені, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ухваленим рішенням, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Рішення місцевого суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Басая Максима Миколайовича в інтересах відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун