П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року

м. Рівне

Справа № 564/1489/21

Провадження № 22-ц/4815/1069/21

Головуючий у Костопільському районному суді

Рівненської області: суддя Левчук В.В.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

повним текстом поза межами судового засідання

07 червня 2021 року в м. Костопіль Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 ,

відповідач: відділення поліції №2 Рівненського управління поліції ГУНП в Рівненській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: учасники справи та їх представники не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 07 червня 2021 року в цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача,: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року в суд звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом про скасування арешту майна. Обґрунтовуючи вчинення такої процесуальної дії, зазначала про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року у справі №564/259/20 в межах кримінального провадження №0000088 від 31 січня 2021 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме на лісопродукцію: деревину, заміри загальної кількості якої становлять: довжина 3,75 м, ширина 2,05 м, висота 2,65 м, яка знаходилась на кузові автомобіля марки «ЗИЛ», моделі «131», д.н.з. НОМЕР_1 , та деревину, заміри загальної кількості якої становлять: довжина 3,9 м, ширина 2 м, висота 2,65 м, яка знаходилась на кузові автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131», д.н.з. НОМЕР_2 . Обєм деревини складав 40 м3. При цьому позивач вказувала, що кримінальне провадження №0000088 від 31 січня 2020 року закрито, що підтверджується листом Здолбунівської окружної прокуратури від 23.04.2021 №54/4-225вих-21.

З наведених спонукань просила скасувати арешт на майно, який був накладений ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року в справі №564/259/20, а саме дрова деревинні загальною кількістю 40 м3. Також просила зобов`язати відповідальних осіб відділення поліції №2 Рівненського управління поліції ГУНП в Рівненській області передати дрова деревинні загальною кількістю 40 м3 у її законне володіння.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 07 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділення поліції №2 Рівненського управління поліції ГУНП в Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; про скасування арешту майна.

На ухвалу суду позивачем подано апеляційну скаргу, де покликалась на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права і неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалось, що суд не в повній мірі врахував викладені доводи позовної заяви та не взяв до уваги доданих до неї доказів. Зазначала, що пред`явлені у позові вимоги підтримує в повному обсязі, а доводи на спростування оскаржуваної ухвали суду відображені в самому позові.

Тому просила скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, хоча про таке право учасникам справи було роз`яснено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Частина 3 та 4 ст.174 КПК України регулює порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи, а прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість кримінальне провадження №0000088 від 31 січня 2020 року закрито постановою слідчого, що вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 11 травня 2021 року у справі №564/259/20, який згідно з приписами Кримінального процесуального кодексу України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п.18 ч.1 ст.3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст.ст.173 і 174 КПК України).

Крім того, у Кримінальному процесуальному кодексі України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею питання про скасування арешту на майно накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу, у кримінальному провадженні, яке вже закрито слідчим,.

До того ж Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 (провадження N 14-516цс19) надає правовий висновок про те, що беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Тому у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що вирішення питання про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді, в т.ч. після закриття кримінального провадження постановою слідчого, вирішується виключно в порядку Кримінального процеусального кодексу України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі.

Щодо доводів апеляційної скарги про недодержання судом норм процесуального права, то колегія суддів з ними не може погодитися.

Так, згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Проте будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів відповідачем надано не було, матеріали справи не містять, а судом не було здобуто.

Не встановлено апеляційним судом й мотивів для застосування норми ст. 379 ЦПК України, де наведено повний і вичерпний перелік обставин, які є обов`язковими підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Решта доводів апеляційної скарги також є необґрунтованими і тому колегією суддів відхиляються.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приходячи до переконання про відмову в задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги, що позивачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження своїх доводів спрямованих на спростування висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, а судом таких доказів встановлено не було. При цьому суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", пункт 32). Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 375, 383-384, 388- 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 07 червня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В.Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.С.Шимків