Провадження № 2/263/2853/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.09.2004 він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження сім`ї вважає неможливим. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачкою, розірвати та судові витрати покласти на позивача та відповідача.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просила обмежити від спілкування позивача з нею та дітьми.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.09.2004, сторони 11 вересня 2004 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 619 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім`ї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем за подання позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 908 грн., що відповідає встановленому абз.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір розміру» на час його сплати.

Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідачка визнала позов, що стало підставою для ухвалення рішення суду, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Крім того, ОСОБА_2 в заяві про визнання позву про розірвання шлюбу просила обмежити ОСОБА_6 від спілкування з нею та дітьми, тому суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачеві, що вона має право на звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 81,142, 247, 263, 265 ЦПК України і ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 11 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 619 - розірвати.

Шлюб припиняється в день набрання рішенням чинності.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого у сумі 454 гривень, згідно з квитанцією № 0.0..1 від 04 листопада 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 454 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.Л. Соловйов