Справа № 697/2138/21
Провадження № 2-о/697/58/2021
У Х В А Л А

23 листопада 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Євтушенко Б.В.,

за участі секретаря судового засідання Дашковської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради про встановлення факту виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі формувань Цивільної оборони,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із зазначеною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт його участі та виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони в період з 07.07.1986 по 20.07.1986. Заява обгрунтована тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорія. Приймав безпосередню участь у ліквідації цієї аварії і визнаний інвалідом 3 групи у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. В період з 07.07.1986 по 20.07.1986 перебував в трудових відносинах з Канівським автопідприємством, яке рахувалося філіалом об`єднання «Южатоменергостройтранс», і з цього підприємства примусово був відряджений на ліквідацію аварії на ЧАЕС. 05.03.2021 та 27.04.2021 він двічі звернувся до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни на підставі ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захсисту" та видачі відповідного посвідчення, на яку Управління соціального захисту населення зазначило про недостатність поданих документів. Відомості про обліковий склад невоєнізованих формувань цивільної оборони для виконання робіт з з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в архіві ВДЗ ДСП "Чорнобильська АЕС" відсутні. Встановлення даного факту заявнику необхідно для встановлення статусу інваліда війни.

Провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження ухвалою суду від 25.10.2020, призначено судове засідання на 23.11.2021.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник заінтересованої особи Кособуцький М.А. в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з непідсудністю справи Канівському міськрайонному суду Черкаської області. Судове засідання просив проводити у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного

цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистого немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у ч.1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать, зокрема, інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що заявник є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з інвалідністю 3 групи, його захворювання пов`язані з виконанням ним обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Заявник звернувся до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни на підставі ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захсисту" та видачі відповідного посвідчення, на яку листом від 11.05.2021 №1123/07 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради зазначило про недостатність поданих документів, а саме відсутність доказів задіяності в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до листів-відповідей ДСП "Чорнобильсьа АЕС", архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації, у них в архівах відсутні будь-які відомості про роботу заявника на Чорнобильській АЕС.

З огляду на документи, які є у матеріалах справи, суд вважає, що заявник звернувся до суду з метою отримання доказу, який би підтверджував правомірність його дій, спрямованих на отримання статусу участі у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Оскільки законодавство передбачає спеціальний порядок встановлення статусу учасника Чорнобильській АЕС, то в окремому провадженні не може бути встановлений юридичний факт участі у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У випадку якщо заявник отримав відмову від заінтересованої особи, і вважає її безпідставною, то він може оскаржити такі дії заінтересованої особи до адміністративного суду, до повноважень якого належить, зокрема, перевірка законності й обґрунтованості відмови заінтересованої особи та оцінка наданих їй заявником документів як доказів його залучення до формувань Цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вищевказане в повній мірі відповідає висновкам сформованим в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 310/8703/17.

Верховним Судом сформована усталена судова практика у справах за заявами фізичних осіб про встановлення факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони, зокрема у постановах від 27 березня 2019 року в справі № 310/8703/17, від 19 листопада 2019 року в справі № 758/1149/18, від 18 вересня 2019 року в справі № 569/5187/19, від 25 вересня 2019 року в справі № 310/8705/17, від 15 січня 2020 року в справі № 482/2312/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним в узагальненні «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 1 січня 2012 року, не підлягають розгляду в судах заяви про встановлення факту безпосередньої участі протягом певного періоду на будь-яких роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказаний факт не може бути встановлений в порядку окремого провадження у цивільному судочинстві, оскільки не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки цей спір є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, п. 1 ч. 1 ст. 255, 256, 260, 261, 268, 315, 353 України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №697/2138/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради про встановлення факту виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі формувань Цивільної оборони закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б . В . Євтушенко