Справа № 459/1843/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В.
Провадження № 22-ц/811/2985/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шеремети Н.О.

секретаря: Скакун І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчук Н. П. та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження правонаступником,

ВСТАНОВИЛА:

11.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив: замінити стягувача у виконавчому провадженні № 54234782 з примусового виконання рішення Червоноградського міського суду від 08.12.2016, правонаступником якого є ОСОБА_1 ; визнати бездіяльність головного державного виконавця Червоноградського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчук Н. П., яка полягає у не здійсненні всіх передбачених заходів примусового виконання рішення Червоноградського міського суду від 08.12.2016 незаконною; скасувати постанову головного державного виконавця Червоноградського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчук Н. П. про повернення виконавчого документу стягувачеві від 28.04.2021, як незаконну та необґрунтовану; зобов`язати головного державного виконавця Червоноградського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчук Н.П. вжити всіх заходів примусового виконання рішення Червоноградського міського суду від 08.12.2016, в тому числі примусового знесення зазначеного самочинного будівництва ресурсами (техніка, працівники) Червоноградського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), із компенсацією витрат за рахунок боржника. Вимоги обґрунтовані тим, що згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 07.07.2011 його батькові ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради 21.05.1992 №202 за цим будинком була закріплена земельна ділянка площею 690 кв. м з цільовим призначення для будівництва та обслуговування цього житлового будинку та господарських будівель. У зв`язку з набуттям права власності на вказаний будинок, його батько набув право користування земельною ділянкою, на якій він розташований. Рішенням Червоноградської міської ради від 22.12.2011 №185 його батькові надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а іншим рішенням сесії № 369 від 15.12.2016 земельна ділянка передана йому у власність. Рішенням суду від 20.12.2013 ОСОБА_2 визнана лише власником будівельних матеріалів, використаних при будівництві цієї прибудови. Рішенням Червоноградського міського суду від 08.12.2016 зобов`язано ОСОБА_2 не чинити його батькові перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним ОСОБА_3 на праві власності будинком АДРЕСА_1 та у користуванні земельною ділянкою за цією ж адресою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд; зобов`язано ОСОБА_2 знести самочинну прибудову розміром 7, 59х6,50 м до будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що складається з однієї житлової кімнати площею 20, 8 м2, кухні площею 7,5 м2, суміщеного санвузла площею 3,2 м2, трьох коридорів площею : 2,7м2, 7,0 м2, 3,8 м2, та звільнити земельну ділянку від будівельних матеріалів, які їй належать. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2017 року вказане рішення суду залишено без змін. З виконання рішення суду 04.07.2017 було відкрито виконавче провадження № 54234782. Проте, виконавчий документ було повернуто стягувачеві (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 28 квітня 2021 року у зв`язку з несплатою останнім авансового платежу за проведення експертизи. Скаржник вважає, що державний виконавець не вжив всіх заходів для повного виконання рішення суду та що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу є неправомірною. Скаржник також зазначив, що 9 квітня 2021 року заведено спадкову справу після смерті його батька. Він подав заяву про прийняття спадщини, як його спадкоємець за заповітом та вважає, що має право на продовження дій по знесенню цієї самочинної прибудови до будинку.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16 липня 2021 року у задоволені скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчук Н.П. та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві та заяви про заміну стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №54234782 правонаступником - його сином ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що висновки суду про те, що на момент розгляду справи з часу відкриття спадщини не сплив строк, протягом якого інші спадкоємці мають право подати заяву про прийняття спадщини, а заявник відкликати свою заяву, а також те, що неможливо встановити, що саме він є сином ОСОБА_3 , оскільки має місце невідповідність прізвища у документах, не відповідають обставинам справи є помилковими. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , до нього як до спадкоємця перейшли права і обов`язки його батька з моменту прийняття спадщини. Крім цього зазначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також зазначає, що ним в судовому засіданні було надано пояснення про те, що він не має наміру відкликати свою заяву та бажає реалізувати права стягувача, які раніше належали його батьку, а родинні відносини підтверджуються копією заповіту, яка є в матеріалах справи та довідкою про склад сімї. Звертає увагу суду на те, що його скарга про визнання бездіяльності державного виконавця Марчук Н.П. підлягала до задоволення, оскільки ні в судовому засіданні, ні своїх запереченнях державний виконавець не спростувала доводів скарги щодо скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.04.2021. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву про заміну стягувача правонаступником та скаргу з приводу визнання бездіяльності головного державного виконавця незаконною задовольнити.

ОСОБА_2 та Червоноградський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області подали до суду відзиви на скаргу, в яких просять у задоволенні скарги відмовити.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час а місце слухання справи. ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Тому розгляд справи проводиться в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що рішенням Червоноградського міського суду від 08.12.2016, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.05.2017, задоволено позов ОСОБА_3 , зокрема, вирішено: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні та розпорядженні належного йому на праві власності будинком та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 знести самочинну прибудову до будинку АДРЕСА_1 , розміром 7,59 м х6,50 м, що складається з однієї житлової кімнати площею 20,8 м2, кухні площею 7,5 м2, суміщеного санвузла площею 3,2 м2 та трьох коридорів площею: 2,7 м2, 7,0 м2, 3,8 м2, та звільнити дану земельну ділянку від будівельних матеріалів, які їй належать.

На підставі цього рішення 12.06.2017 Червоноградським міським судом видано ОСОБА_3 виконавчі листи. 04.07.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання зазначеного рішення суду.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 14 т.2).

ОСОБА_3 22.02.2021 склав заповіт , яким належну йому на праві власності земельну ділянку із розташованим на ній житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 заповів сину ОСОБА_1 (а.с.17 а.с.2).

05.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Червоноградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 на підставі заповіту, що підтверджується копією заяви ОСОБА_1 (а. с. 16 т.2).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 09.04.2021, Червоноградською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №67480644, спадкодавець ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст.1216, 1218, 1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1, 5 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Установивши, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і з часу відкриття спадщини не пройшов шестимісячний строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, протягом якого можливі інші спадкоємці мають право подати заяву про прийняття спадщини, а заявник відкликати її, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні є передчасною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Статтею 447 ЦПК України визначено право сторони виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цивільного процесуального кодексу України, порушено їх права та свободи.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд правильно виходив з того, що на час звернення до суду із скаргою ОСОБА_1 не являється стороною виконавчого провадження, тому він не має права звертатися до суду зі скаргою на дії або бездіяльністю державного виконавця з огляду на положення ст. 447 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Обставини справи встановлено повно та правильно. Обов`язкових підстав для скасування ухвали не встановлено.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 30.11.2021.

Головуючий

Судді