Справа №266/1167/18
Провадження№ 2/266/22/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору найма житлового приміщення, треті особи ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору найма житлового приміщення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 06.04.2018р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення, відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

02.07.2018р. до суду від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову.

10.10.2018р. представник позивача ОСОБА_4 надала до суду письмову відповідь на відзив.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 06.11.2018р. вказану справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району.

01.10.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору найма житлового приміщення, треті особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району.

09.10.2019р. представник позивача ОСОБА_4 надала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому у задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити.

11.01.2020р. ОСОБА_2 надала до суду письмові заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.01.2020р. прийнято зустрічний позов, відкрито провадження по справі, об`єднано позовні вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.02.2020р. замінено третю особу Службу у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

05.07.2021р. відповідачка ОСОБА_2 до суду надала клопотання про виклик свідків та долучення до матеріалів справи доказів.

28.07.2021р. представник позивача ОСОБА_4 надала до суду заяву про збільшення позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_1 22.10.2021р. до суду надала заяву про відмову від позову про виселення до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі ст. 206 ЦПК України, просила суд прийняти відмову від позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 за первісним позовом та позивачка за зустрічним, і відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 , який є третьою особою за зустрічним позовом, належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи 02.09.2021р. в судовому засіданні 05.07.2021р., та ОСОБА_2 особисто під розписку, до суду не з`явилися, заяв про відкладення справи, причини поважності їх неявки суду не надали. В судове засідання, призначене на 30.09.2021р. ОСОБА_3 належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи не з`явився, ніяких заяв не надав, ОСОБА_2 пояснила його неявку через хворобу. В судове засідання, призначене на 19.10.2021р. відповідачі не з`явилися, про дату судового засідання ОСОБА_2 була повідомлена особисто під розписку, крім того відповідачі були повідомлені шляхом доставляння смс-повідомлень, про що в матеріалах справи наявні довідки про доставку смс-повідомлень.

Відповідно до телефонограми від 19.10.2021р. ОСОБА_2 повідомила помічника судді про те, що вони не можуть з`явитися у судове засідання у зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 температура, і вони відмовляються приходити до суду у зв`язку з тим, що Донецька область перейшла до «червоної зони» карантину.

В судове засідання, призначене на 17.11.2021р. відповідачі не з`явилися, про дату судового засідання були повідомлені шляхом доставляння смс-повідомлень, про що в матеріалах справи наявні довідки про доставку смс-повідомлень та згідно з конвертами, які повернулися на адресу суду, судові-повістки відповідачам по трьом відомим адресам повернулися до суду, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Представник третьої особи Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності, до суду надала висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, справу просила розглянути за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що відмова позивача від позову відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.49, ст. 206 ЦПК України, будь - яких заперечень проти прийняття відмови від учасників справи не надійшло, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення.

У п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2021 року по справі № 465/6555/16-ц,суд дійшов висновку про те, що повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Судом встановлено, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 зловживає наданими ЦПК України правами, оскільки направляла суду клопотання про виклик свідків, долучення доказів, надавала відповіді на позовну заяву, але неодноразово не з`являлася до судових засідань з невідомих причин та заяв про розгляд справи за її відсутності не надала, а посилаючись на поганий стан здоров`я третьої особи ОСОБА_3 також не надала суду відповідних підтверджень.

Неявка позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання позбавляє суд можливості розглянути заявлені позовні вимоги, перевірити їх обґрунтованість і доведеність.

Також суд зауважує, що оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а позивачка не була позбавлена можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до статті 212 ЦПК України, проте не скористалася своїм правом.

Таким чином, суд керуючись процесуальними нормами щодо строків розгляду справи в суді, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору найма житлового приміщення, підлягає залишенню без розгляду, оскільки позивачка, неодноразово не з`являлася до суду без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила та не надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Крім того суд зазначає, що залишення позову без розгляду не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням його права доступу до суду, адже після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення - закрити.

Роз`яснити, що у зв`язку із закриттям провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору найма житлового приміщення, треті особи ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_2 її право на повторне звернення до суду, якщо виникне в цьому потреба.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курбанова Н. М.