Справа № 199/3755/21
РІШЕННЯ

іменем України

12.08.2021

м. Дніпро

справа №199/3755/21

провадження № 2/199/2473/21

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Терентієвої Я.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1100 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 01 липня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття. Проте, на теперішній час потреби дітей змінилися, а тому позивач просила суд змінити розмір аліментів встановлений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року по справі №199/4815/15-ц, а саме: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12 серпня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов з підстав викладених у ньому, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову зазначивши, що на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вказав, що має скрутне матеріальне становище та відсутнє постійне джерело доходу, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1788, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1787 (а.с.5,6).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1100 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 01 липня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно починаючи стягнення з 01 липня 2015 року та до досягнення дітьми трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).

Також встановлено та не заперечується сторонами по справі, що діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають з матір`ю, знаходяться на її утримання та вихованні. Наразі діти потребують матеріальної допомоги з боку батька у більшому розмірі, через зростання цін на товари і послуги, збільшення потреб дітей, у зв`язку із по дорослішанням. Разом з тим, в законодавстві змінився мінімальний розмір аліментів, що підлягає стягненню.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

'Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України від 05.02.2016 у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, який значно менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що порушує право неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на нормальний фізичний, культурний, духовний розвиток і навчання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 травня 2018 року по справі № 581/638/17-ц, суд касаційної інстанції зазначив, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дітьми повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Змінити розмір аліментів встановлений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року по справі №199/4815/15-ц, а саме: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 17 серпня 2021 року.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б. Подорець