У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Калмикова Ю.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Позов заявлено з підстав не здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Позивач просить суд визнати бездіяльність відповідача щодо невиплати протиправною та зобов`язати відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Розглянувши вказану позовну заяву, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на час зарахування заявника на навчання до академії, порядок проходження громадянами України військової служби визначається Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Законом України від 04 квітня 2006 року № 3597-IVвнесено зміни до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та викладено його в редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до преамбули Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військова служба є публічною службою.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 509/823/16-ц.

Таким чином заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначений спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 187-192, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства за предметною підсудністю.
Повідомити позивача ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Луганського окружного адміністративного суду (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, буд. 18).
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в частині відмови відкриття провадження шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. О. Калмикова