Справа № 577/2466/21
Провадження № 2/577/894/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

за участю секретаря Цуканової О.В.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за позовною заявою виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області, що діє в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, що діє в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та прохає відібрати у них сина ОСОБА_5 без позбавлення їх батьківських прав, передати малолітню дитину органу опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області для подальшого влаштування, а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю, а ОСОБА_4 батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачі ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, мають конфліктний стиль спілкування як по відношенню один до одного так і у відношенні до дитини. З вересня 2020 року малолітня дитина перебуває на обліку служби міської ради у справах дітей, у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Під час неодноразових відвідувань родини кожного разу батьки дитини перебували в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі спостерігались антисанітарні умов, умови для проживання дитини були відсутні. За неналежне виконання своїх обов`язків щодо малолітньої сина ОСОБА_5 , 2012 року народження, відповідачі були притягнуті до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. З відповідачами неодноразово проводилися бесіди щодо покращення житлово-побутових умов проживання дитини, недопущення вживання спиртних напоїв, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були попереджені про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків. Проте відповідачі не змінили свою поведінку та відношення до виховання малолітнього сина. Крім того ОСОБА_2 перебуває на обліку в наркологічному кабінеті поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М. Давидова» з діагнозом «Хронічний алкоголізм». Від проходження курсу лікування від алкогольної залежності, профілактики вживання алкогольних напоїв та соціального супроводу відмовилася.

Враховуючи, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та хронічний алкоголізм батька, орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області вважає за доцільне відібрати у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення їх батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам малолітньої дитини. Крім того прохає стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2021 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 04 серпня 2021 року (а.с. 41).

Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 серпня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача - виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області Костель А.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що дійсно вона зловживала спиртними напоями та перебуває на обліку у лікаря-нарколога поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова». Проте вона завжди піклувалася про свого сина ОСОБА_5 , 2021 року народження. Дитина була всім забезпечена, вона піклувалася про здоров`я сина та його розвиток. Дійсно її родина перебувала на обліку у Конотопському міському центрі соціальних служб та соціальної роботи як така, що опинилася у складних життєвих умовах, оскільки на час перевірки умов проживання дитини її родина тільки переїхала до м. Конотопа Сумської області, а тому за адресою: АДРЕСА_1 ще не були створені всі умови для проживання дитини. З квітня 2021 року вона взагалі змінила свою поведінку, зокрема, влаштувалася на роботу, звернулася до лікаря-нарколога та пройшла призначений ним курс лікування від алкоголізму. На даний час для дитини створені всі умови для проживання, вона піклується про дитину, займається її вихованням та утриманням. Вона дуже любить свого сина та дитина дуже прив`язана до неї та ОСОБА_4 , а тому відібрання у них дитини лише завдасть психологічної травми їх сину. Батько дитини ОСОБА_4 дійсно зловживав спиртними напоями, але з квітня 2021 року він проживає у іншому населеному пункті, оскільки здійснює догляд за братом-інвалідом, але ОСОБА_4 постійно спілкується з дитиною по телефону. У липні 2021 року ОСОБА_4 приїздив до м. Конотопа Сумської області на 4 дні та провів їх з дитиною, вони разом відпочивали, відремонтували велосипед. Крім того ОСОБА_4 надає кошти на утримання сина.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд позовної заяви без його участі, в якій зазначив, що позов не визнає, на даний час він проживає окремо від дитини, але спілкується з нею по телефону, а також надає матеріальну допомогу на утримання сина (а.с. 96).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_2 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю, а ОСОБА_4 батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За правилами ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює фахівцем Конотопського міського центру соціальних служб та соціальної роботи. З родиною ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вона вперше зустрілася у вересні 2020 року, коли надійшло повідомлення від працівників поліції та служби у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області, про те, що виявлений факт перебування батьків малолітньої дитини у нетверезому стані. Разом із представниками вказаних служб вона відвідала родину та було встановлено, що дійсно ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебували у стані алкогольного сп`яніння, у будинку було брудно та для дитини не було створено належних умов. Незадовільні умови проживання дитини ОСОБА_2 пояснила тим, що вони лише тиждень тому переїхали за вказаною адресою та не встигли все привести до ладу. ОСОБА_4 поводив себе дуже агресивно у відношенні дитини, вважаючи її винною у ситуації, яка склалася. Дитина була вилучена із родини та передана на вихованні тітці, яка проживала у сусідньому під`їзді. В день їх виїзду був складений акт обстеження житлово-побутових умов родини. Крім того 16 вересня 2020 року Конотопським міським центром соціальних служб та соціальної роботи був складений акт оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у якому зроблений висновок, що у сім`ї склалися складні життєві обставини, а також зазначено, що чинниками, які спричинили вказані обставини є факт зловживання батьками алкогольними напоями, слабий батьківський потенціал та відсутність умов для проживання дитини. Завданням Конотопського міського центру соціальних служб та соціальної роботи є надання допомоги сім`ям, які опинилися у складній життєвій ситуації, а тому ОСОБА_2 було запропоновано отримати послугу соціального супроводу її родини терміном 6 місяців та ОСОБА_2 погодилася. Конотопським міським центром соціальних служб та соціальної роботи був складений план соціального супровідну, яким визначені завдання для родини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме: створення комфортних умов для проживання дитини; здійснення реєстрації права власності на житло та реєстрації дитини у вказаному житлі; здійснення профілактичних заходів, направлених на запобігання зловживання батьками спиртними напоями; працевлаштування ОСОБА_2 на постійній основі. Вказаний план був доведений до відома тільки ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_4 ніякої участі у розробленні вказаних планів не приймав. 11 березня 2021 року був складений новий акт оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , та зазначено, що складні життєві обставини мінімізовані, створені комфортні умови для проживання дитини, а батьки дитини тривалий час не помічені за зловживанням спиртними напоями. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були поставлені на облік у лікаря-нарколога. Після 11 березня 2021 року супровід родини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Конотопським міським центром соціальних служб та соціальної роботи був завершений. Проте 14 квітня 2021 року надійшла нова інформація, що батьки дитини зловживають спиртними напоями. Вони знову відвідали родину ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та запропонували родині соціальні послуги, в ході яких ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мали пройти курс лікування від алкогольної залежності. ОСОБА_4 відмовився в усній формі, а ОСОБА_2 23 квітня 2021 року написала письмову відмову від проходження лікування та від соціальних послуг, зазначивши, що самостійно пройде курс лікування від алкоголізму. На цьому надання соціальних послуг у вигляді соціального супроводу родині ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було припинено. Основною проблемою вказаної родини було зловживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 алкогольними напоями, оскільки в цей період батьки не наглядали за дитиною та дитина змушена була проводити час або у тітки, або на вулиці.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_2 є її кумою з 1998 року, а родину ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вона знає з 2012 року. Дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 доволі часто вживали спиртні напої. Проте на відношення ОСОБА_2 до дитини це не впливало та дитина завжди була забезпечена всім необхідним. Однак з квітня 2021 року ситуація кардинально змінилася. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перестали проживати однією сім`єю та ОСОБА_4 , залишивши ОСОБА_2 з дитиною, поїхав доглядати за своїм братом-інвалідом. Після цього ОСОБА_2 перестала вживати спиртні напої, пройшла курс лікування від алкоголізму, працевлаштувалася. Що стосується ОСОБА_4 , то їй відомо, що він спілкується із дитиною телефоном.

У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків, будь-якої заінтересованості свідків в результатах розгляду справи встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дійсно, відповідно до акту вилучення дитини від 10 вересня 2020 року, за місцем проживання дитини ОСОБА_3 , який народився який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не були створені належні умови для проживання дитини, зокрема були відсутні меблі, а також було брудно. Однак у акті зазначено, що дитина забезпечена одягом та взуттям у достатній кількості. Дитина була вилучена у батьків та передала на виховання тітці по лінії матері - ОСОБА_8 (а.с. 13).

Проте у подальшому малолітня дитина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , був повернутий у родину.

За актом обстеження умов проживання від 20 жовтня 2020 року для дитини вже було обладнане спальне місце, у дитини були у наявності одяг та взуття (а.с. 14), а згідно акту обстеження умов проживання від 14 квітня 2021 року у квартирі наявні меблі, обладнане місце для відпочинку дитини, у дитини були у наявності одяг та взуття (а.с. 19). Вказаними актами лише зафіксовано неналежні санітарно-гігієнічні умови за місцем проживання дитини, за що відповідачі 20 квітня 2021 року були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 21, 22).

При цьому суд звертає увагу, що позивачем, після обстеження умов проживання дитини, в порядку ч. 2 ст. 170 СК України не було ініційоване питання про негайне відібрання дитини від батьків, а лише порушено питання про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини.

За висновком органу опіки та піклування Конотопської міської ради від 19 травня 2021 року, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне відібрати ОСОБА_3 , 2012 року народження, у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав (а.с.6-7).

Однак до формування вказаного висновку орган опіки та піклування не з`ясував відношення батьків до дитини шляхом витребування характеристики за місцем навчання дитини та проживання дитини, спілкування із самою дитиною, а також не з`ясував як відповідачі характеризуються за місцем проживання. Висновок органу опіки та піклування не містить мотивів відносно того, яким чином таке втручання в сімейне життя малолітньої дитини буде відповідати її інтересам, чи позитивно вплине на дитину розірвання родинних зв`язків з батьками та відсутність з їх боку піклування про неї в майбутньому.

Наведене свідчить про те, що вказаний висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим, а тому суд не може погодитися з ним.

За поясненнями свідка ОСОБА_6 , наданими нею в судовому засіданні, 11 березня 2021 року при оцінці Конотопським міським центром соціальних служб та соціальної роботи потреб сім`ї ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було встановлено, що складні життєві обставини сім`ї мінімізовані, створені комфортні умови для проживання дитини, а батьки дитини тривалий час не помічені за зловживанням спиртними напоями.

У позовній заяві зазначено, що підставою для відібрання дитини у відповідача ОСОБА_4 є також його хронічний алкоголізм. Проте позивачем не надані докази, які б підтверджували, що ОСОБА_9 страждає на хронічний алкоголізм.

Дійсно відповідач ОСОБА_2 з 2016 року перебуває на обліку у КНП КМР «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка М. Давидова» із діагнозом «Хронічний алкоголізм» (а.с. 26. 50).

Проте 17 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до лікаря-нарколога у КНП КМР «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка М. Давидова», який призначив їй амбулаторне лікуванні від алкоголізму (а.с. 94 ).

Незважаючи на те, шо ОСОБА_2 продовжує перебувати на обліку у лікаря-нарколога з приводу хронічного алкоголізму, вона не потребує лікування від алкоголізму, а потребує лише профілактичного спостереження (а.с. 93)

Відповідач ОСОБА_2 станом на 01 вересня 2021 року позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 70).

З квітня 2021 року ОСОБА_2 працює логістом у ТОВ «Транскар Сервіс». За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 71).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що відібрання дитини у матері є передчасним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_2 має роботу, має можливість забезпечувати дитину.

ОСОБА_2 вживає дійових заходів щодо виправлення ситуації що склалася, добровільно проходить курс лікування від алкоголізму, із пояснень відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що вона усвідомила негативний вплив своєї поведінки на сина, вирішила змінити життя на краще, має плани на спільне майбутнє разом із дитиною.

Що стосується позовних вимог про відібрання дітей у батька відповідача ОСОБА_4 , то суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки, встановлено, що дитина з квітня 2021 року проживає разом з матір`ю, ОСОБА_4 проживає окремо, а тому відсутні підстави для відібрання дитини у відповідача ОСОБА_4 .

При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-XXII від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Судом не встановлено, а позивачем не надано достатньо переконливих та зважених аргументів на захист інтересів дитини відповідачів, які б свідчили про необхідність її відібрання від них.

При цьому суд враховує, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (п.50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2021 року у справі «Савіни проти України»).

Позивачем не надано доказів, що при прийнятті висновку про відібрання дитини від батьків, було враховано низку необхідних чинників, наприклад, чи зазнавала б дитина від відповідачів, якщо її залишать під їх опікою, жорстокого поводження, чи страждала б вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, а також не було належним чином встановлено той факт, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я.

За наведених вище підстав, суд вважає, що причин, які б перешкоджали належному вихованню своєї дитини відповідачами на даний час немає, а тому дійшов висновку, що в задоволенні позову про відібрання дитини у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав та передачі дитини органу опіки і піклування слід відмовити.

Оскільки суд прийшов висновку, що у задоволенні позову в частині відібрання малолітнього ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав та передачі дитини органу опіки і піклування слід відмовити, то, відповідно слід відмовити у стягненні з відповідачів аліментів на утримання дитини, як похідної вимоги.

Керуючись ст.ст. 7, 164, 170 СК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області, що діє в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 06 жовтня 2021 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, код юридичної особи 04057971, юридична адреса: м. Конотоп Сумської області, пр. Миру, 8.

Відповідачі:

1. ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

2. ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Ярмак О. М.