ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1321/21 Номер провадження 22-ц/814/2319/21Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом Миргородської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із орендної плати за користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Городівського О.А. у м. Миргород із складанням повного тексту рішення 09 серпня 2021 року , -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року Миргородська міська рада Полтавської області звернулася до районного суду з даним позовом.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2021 року позовні вимоги Миргородської міської ради Полтавської області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миргородської міської ради Полтавської області заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою: площею 0,0061 га, кадастровий номер :50:027:0070, цільового призначення- для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ -03.07) , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , згідно договору оренди земельної ділянки № 11/568 від 03.12.2019 року, за період з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року включно в сумі 15 860,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миргородської міської ради Полтавської області штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, а саме 11 219,25 грн. в зв`язку з невнесенням орендної плати у строки, визначені договором оренди земельної ділянки № 11/568 від 03.12.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миргородської міської ради Полтавської області судові витрати в сумі 2270 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, який відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що судом не надано належної оцінки тому факту, що земельна ділянка в АДРЕСА_1 була надана для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, в той час як будинок є багатоквартирним, житловим, в якому ним придбане нерухоме майно площею 35,5 кв.м.

У відзиві на апеляційну скаргу Миргородська міська рада Полтавської області вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.12.2019 року Миргородська міська рада та ОСОБА_2 уклали договір оренди земельної ділянки № 11/568 площею 0,0061 га, кадастровий номер :50:027:0070 цільового призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі,яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі продажу від 12.12.2019 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 35,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці Миргородської міської ради Полтавської області, площею 0,0061 га, кадастровий номер :50:027:0070.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що відповідачем не доведено сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку, а стягнення штрафу передбачено за невиконання зобов`язань.

Колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним рішенням.

Згідно ч.3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент звернення з позовом у справі) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Частиною першою статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на це майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди не підлягає розірванню.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного суду від 25 лютого 2020 року у справі № 922/510/19.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про стягнення з відповідача 15 860,64 грн. згідно договору оренди земельної ділянки № 11/568 від 03.12.2019 року, за період з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року включно.

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Проте, ні у відзиві, ні у запереченнях на позов представника відповідача розрахунок розміру заборгованості орендної плати не спростований.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання в апеляційній скарзі на невідповідність площ придбаного ОСОБА_1 нерухомого майна та переданої в оренду земельної ділянки - 0,0061га, що визначена в договорі оренди № 11/568 від 03.12.2019 року, оскільки дане питання у разі незгоди відповідача із зазначеною площею має вирішуватись шляхом укладання відповідної угоди між сторонами.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 100 % річної орендної плати у зв`язку з невнесенням орендної плати у строки, визначені договором оренди земельної ділянки № 11/568 від 03.12.2019 року.

Так, рішенням Миргородської міської ради від 21 лютого 2020 року договір оренди земельної ділянки № 11/568 від 03 грудня 2019 року за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0061 га, кадастровий номер :50:027:0070, укладений з ОСОБА_2 , припинено шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, у зв`язку з набуттям права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на орендованій земельній ділянці іншою особою.

04 березня 2020 року на виконання вказаного рішення між цими сторонами була укладена угода про припинення договору оренди земельної ділянки, на підставі якої було припинено інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про що зроблено запис за № 34475933.

Однак, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 достовірно був обізнаний з умовами, викладеними в розділі 4 договору оренди земельної ділянки № 11/568 від 03.12.2019 року щодо відповідальності за несвоєчасне внесення орендної плати, а тому вимоги позовної заяви в цій частині є недоведеними.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 11 219,25 грн. та прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову Миргородської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення штрафу у зв`язку з невнесенням орендної плати.

В іншій частині, що стосується стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 15 860,64 грн. рішення слід залишити без змін.

У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог Миргородської міської ради Полтавської області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на її користь з ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1329,53 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2021 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 штраф у розмірі 11 219,25 грн., прийняти нове рішення в цій частині.

У задоволенні позову Миргородської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення штрафу у зв`язку з невнесенням орендної плати у строки, визначені договором оренди земельної ділянки № 11/568 від 03.12.2019 року відмовити.

В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2021 року залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Миргородської міської ради Полтавської області судові витрати в розмірі 1329,53 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.11.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

Г.Л. Карпушин