ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1519/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/1288/20 Категорія: 302000000 Коцюбинська Ю. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Вініченко Б.Б.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідач ТОВ «Агрофірма «Корвет»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Євич С.П. на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08.06.2021 (повний текст складено 16.06.2021, суддя в суді першої інстанції Коцюбинська Ю.Д.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Корвет» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права оренди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у грудні 2020 року до суду з вказаним позовом, яким просила витребувати земельну ділянку, площею 6.3554 га, кадастровий №:02:001:0533, з незаконного володіння відповідача та скасувати рішення державного реєстратора про держану реєстрацію прав з одночасним припиненням речових прав (права оренди земельної ділянки) за відповідачем щодо вказаної земельної ділянки, мотивуючи про те, що вона є власником зазначеної земельної ділянки. 10.04.2010 між нею та ФГ «Клевань» укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років. Як стало відомо позивачу, 03.10.2018 між нею та відповідачем укладено договір на оренду цієї ж земельної ділянки терміном на 10 років, який вона не підписувала та не укладала, тому 25.03.2020 відправила на адресу відповідача лист з вимогою повернути земельну ділянку та припинити дію договору оренди. Проте жодних дій відповідач для поновлення прав позивача не вчинив, тому вона звернулась до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 08.06.2021 у задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано законність використання відповідачем земельної ділянки на підставі договору оренди, який укладено та зареєстровано у встановленому законом порядку, отже, відсутні підстави для витребування земельної ділянки у відповідача та скасування державної реєстрації відповідного права оренди.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником позивача адвокатом Євич С.П. подано 01.07.2021 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги у справі. Скаржник зазначає, що кошти орендної плати по договору позивач отримувала від ФГ «Клевань». На ухвалу суду про витребування спірного договору для проведення експертизи підпису позивача було надано нотаріально засвідчену копію, що унеможливило проведення відповідного експертного дослідження. Позивач просив суд витребувати у відповідача оригінал договору та видаткових ордерів для призначення судової почеркознавчої експертизи. Довідка поліції, надана відповідачем, про те, що договір не вилучався, не стосуються спору в цій справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Корвет» просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що земельна ділянка, площею 6.3554 га, кадастровий №:02:001:0533, яка розташована на території Кривчунської сільської ради Жашківського району, належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 144014 (арк. с. 5).

10.04.2010 між позивачем та ФГ «Клевань» укладено договір оренди землі, відповідно до якого зазначена земельна ділянка передається в оренду до ФГ строком на 10 років з моменту його державної реєстрації. Вказаний договір зареєстрований Жашківському районному відділі ЧРФ ДЗК 24.11.2010 (арк. с. 6-9).

У березні 2020 року позивач звертається до відповідача з листом, в якому зазначає, що термін дії договору з ФГ «Клевань» закінчився, вказує, що не укладала договір із відповідачем та вимагає повернути належну їй земельну ділянку до 15.03.2020 (арк. с. 11).

Відповідач надав нотаріально посвідчену копію договору оренди землі від 03.10.2018, відповідно до якого позивач надала в строкове платне користування спірну земельну ділянку, площею 6.3554 га, строком на 10 років ТОВ «Агрофірма «Корвет» (а.с.102-105) оспорюваний в цій справі договір.

За змістом п.4.1 цього договору оренди землі орендна плата сплачується орендарем один раз на рік у грошовій формі в розмірі не менше 8 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 270 218,48 грн.

Відповідач пояснив, що за правилами, встановленими на підприємстві, перед наданням оригіналів правочинів третім особам, зокрема на вимогу суду, з договорів робиться копія, яка посвідчується нотаріусом та залишається на підприємстві. Проте, зі слів відповідача, після цього оригінали договорів зникли за невстановленими обставинами

Згідно довідки начальника СПД №1 відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції А. Перепьолкіна від 13.04.2021 договори оренди землі та матеріали судової справи серед вилучених чи знайдених речей в СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області не значаться. Дану довідку надано на запит представника відповідача в цій справі ОСОБА_2 (арк. с. 101).

Також відповідач повідомив, що третій екземпляр оригіналу договору знаходиться у державного реєстратора.

Відповідач надав оригінали накладної від 10.09.2019 та видаткових касових ордерів від 22.10.2020 та від 11.02.2020, які підтверджують одержання позивачем від відповідача орендної плати у 2019-2020 роках (арк. с. 96-98).

Позивач зазначає, що спірний договір оренди землі нею не підписувався, отже наявні підстави для витребування на її користь земельної ділянки у відповідача, який нею незаконно користується, та скасування державної реєстрації права оренди за відповідачем на земельну ділянку.

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, що виникли між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 ЗУ "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено, оскільки фактично його не існує правовий висновок ВП ВС у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Враховуючи наведене правове регулювання, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивач у справі вірно вказала про те, що за відсутності укладення нею з відповідачем договору оренди земельна ділянка, яка передається за таким правочином в оренду, має бути витребувана на користь її власника, тобто позивача.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже для висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачу слід довести, що договір оренди з відповідачем вона не підписувала.

За положеннями ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Однак у даній справі позивач та її представник взагалі не порушували перед судом питання про призначення почеркознавчої експертизи для з`ясування авторства підпису від імені позивача на договорі оренди землі, укладеному 03.10.2018 з відповідачем, який є підставою для використання земельної ділянки позивача на правах оренди.

При цьому посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що позивач просив суд витребувати у відповідача оригінал договору та видаткових ордерів для призначення судової почеркознавчої експертизи не свідчить про те, що перед судом ставилося питання про призначення такої експертизи, яке, за обставин цієї справи, є єдиною передбаченою процесуальним законом підставою для її проведення. Також не підтвердилися твердження представника позивача про звернення до суду з усним клопотанням про призначення експертизи у даній справі. Правильність складення протоколу судових засідань позивачем не спростована у встановленому законом порядку.

Відповідного питання сторони також не ставили перед судом і при апеляційному перегляді справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд констатує, що позивач не довела факту не укладення нею договору оренди землі з відповідачем, відповідно, підтверджуючих обставин для висновку про безпідставність користування земельною ділянкою позивача з боку відповідача на правах оренди при розгляді судом справи встановлено не було. Відтак, позовні вимоги у справі є необґрунтованими, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Інші посилання скаржника, зокрема, про те від кого саме отримувала кошти орендної плати позивач та про відсутність у відповідача оригіналу договору оренди землі від 03.10.2018, на правильність висновків суду у справі не впливають, так як не свідчать про обґрунтованість тверджень позивача про не підписання нею вказаного правочину.

Скаржнику слід врахувати, що право за договором оренди землі від 03.10.2018 пройшло державну реєстрацію, відтак, примірник цього договору має бути наявний у державного реєстратора, який, за наявності клопотання сторін, міг бути наданий на дослідження у разі проведення судової почеркознавчої експертизи.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08.06.2021 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08.06.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Корвет» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права оренди залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 13.10.2021.

Суддя-доповідач

Судді