Справа № 653/972/21
Провадження № 2/653/736/21
28 вересня 2021 року
Генічеський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судових засідань Мироненко Т.А., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі права приватної власності їй належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Коли вказаний будинок належав батькам ОСОБА_1 , з їх дозволу в ньому було зареєстровано рідного дядька позивача - ОСОБА_2 . Однак, як до реєстрації так і після неї, відповідач житлом не користувався, оскільки має житло в іншому населенному пункті.
Оскільки відповідач без поважних причин не користується належним позивачу житловим будинком, в добровільному порядку знятися з реєстрації наміру не має, засобів зв`язку з ним також немає, позивач була вимушена звернутись до суду з метою визнання ОСОБА_2 , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не прибув, жодних клопотань до суду не надходило.
Свідок ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача, в судовому засіданні зазначила, що відповідача зареєстрували для отримання паспорту задля роботи. Також, вказала, що ОСОБА_2 вона не бачила вже більше 3-х років та в будинку він ніколи не проживав.
Свідок ОСОБА_4 , який проживає по сусідству, в судовому засідання вказав, що відповідача він не бачив більше 5-ти років.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству в будинку по АДРЕСА_2 , вже 42 роки, та вказала, що відповідача бачила лише один раз, у належному будинку позивача він ніколи не проживав.
Суд за згодою позивача на підставі ст. 280-289 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивач уклала 20.11.2014 року шлюб із ОСОБА_6 , змінивши своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_8 », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Відповідно до копії договору про поділ нерухомого майна від 31.07.2012 року та копії договору поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, від 24.07.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджене копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 13.02.2020 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217669743 від 24.07.2020 року, №246470365 від 02.03.2021 року.
З довідки №64 від 29.03.2021 року, складеної старостою Щасливцевської сільської ради Самохваловою К., вбачається, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно до Акту про непроживання фізичної особи за місцем реєстрації №33-19 від 29.03.2021 року, складеної старостою Щасливцевської сільської ради ОСОБА_10 - в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з дня реєстрації місця проживання 22.10.2004 року, фактично не проживає ОСОБА_2 .
Також, факт непроживання ОСОБА_2 в належному будинку позивача підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданими у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Наявність реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю.
Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин, а безпідставне його перебування на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати позивач не бажає стягувати з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст.16,319,321,391,405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. 352, 354 ЦПК України) до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.10.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова