ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/48/20Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/812/21 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

з участю секретаря - Стецюк М.А.

учасників справи - відповідача ОСОБА_1 та

його представника адвоката Бутрина С.В.;

представника органу опіки і піклування -Тернопільської районної державної адміністрації - Клюхи Н.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №951/48/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року у справі за позовною заявою Тернопільської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, ухваленого суддею Гриновець О.Б., повний текст рішення суду складено 12 травня 2021 року,-

ВСТАНОВИв:

22.01.2020 року орган опіки і піклування - Козівська районна державна адміністрація Тернопільської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення останнього батьківських прав щодо дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в користь осіб закладу, яким буде передана дитина на виховання, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог орган опіки і піклування вказував на те, троє дітей перебувають на обліку служби у справах дітей Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, як діти, які потрапили у складні життєві обставини. Підставою взяття дітей на відповідний облік є проживання у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказами служби у справах неповнолітніх №7 від 20.03.2017 року та №12 від 25.07.2018 року. Разом з цим, сім`я ОСОБА_5 перебувала на соціальному супроводі районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вказує, що побутові умови у будинку, де проживають діти незадовільні, а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Фактично догляд на дітьми здійснює старша донька ОСОБА_6 . 22.11.2019 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, на якому розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав щодо дітей. 09.12.2019 року згідно з клопотанням служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації дітей направлено у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації. 22.11.2019 року відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини №60 надано висновок органу опіки та піклування від 09.12.2019 року №03-558/01-46 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На підставі вказаного, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Під час розгляду справи у суді орган опіки і піклування - Козівську районну державну адміністрацію Тернопільської області ухвалою Козівського районного суду від 02.03.2021 року було замінено на правонаступника - Тернопільську районну державну адміністрацію Тернопільської області.

Ухвалою Козівського районного суду від 11.11.2020 року позов щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням повноліття за заявою органу опіки і піклування залишено без розгляду.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року позов Тернопільської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2020 року до досягнення дітьми повноліття на користь установи (закладу) на утриманні яких будуть знаходитись діти.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1681 /одна тисяча шістсот вісімдесять одна/ грн. 60 /шістдесять/ коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення у даній справі, яким відмовити у задоволенні позову. Просить викликати та допитати в судовому засіданні Тернопільського апеляційного суду неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які знаходяться в центрі соціально -психологічної реабілітації дітей .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, а саме, до матеріалів цивільної справи долучено довідку з Центру соціально-психологічної реабілітації дітей про компроментуючі його обставини, які він заперечує, про яку йому не було відомо. Сторона позивача таку довідку не долучала до матеріалів справи при поданні позову, і суд при вирішенні питання щодо задоволення клопотання не питав його думки та до справи таку довідку не долучав. Також вказує, що суд не взяв до уваги його покази та подані документи, а саме, довідки з ГУНП від 16.06.2020 р. з якої вбачається, що він не притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку не перебуває і приводів в органи поліції не було. Суд не взяв до уваги довідки із Тернопільського обласного медичного центру соціально - небезпечних захворювань від 12.06.2020 р. з якої вбачається, що він на обліку в медичному центрі не перебуває, лікування від алкоголізму та наркотичної залежності не проходив. Відомості із вказаних довідок та характеристика і акт обстеження із сільської ради від 22 червня 2020 року підтверджують про ведення ним належного способу життя та спростовують відомості щодо звинувачень його у зловживанні алкоголем.

Також зазначає, що позивач не довів щодо ухилення його від виконання батьківських обов`язків, самоусунення від виховання дітей, оскільки виховуючи трьох неповнолітніх дітей та 2 повнолітніх - сина і дочку без матері та дружини, інколи доглядає дітей старша дочка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що немає підстав позбавляти батька батьківських прав, оскільки він належним чином виховує двох її братів і коли батька немає дома, то в її задоволення вона піклується про братів.

Також посилається на те, що відповідно до характеристик із школи на двох синів вбачається, що він цікавиться навчанням та поведінкою синів, дбає про їх матеріальне становище, купляє одяг, дає гроші на харчування, екскурсії з класом.

Відзив у визначений судом термін на апеляційну скаргу не надійшов.

Під час розгляду справи в апеляційному суді відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бутрин С.В. підтримали апеляційну скаргу в її межах та просили задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Представник Тернопільської районної державної адміністрації Клюха Н.Й. апеляційну скаргу заперечила, рішення суду вважає законним та обґрунтованим і таким, що не підлягає до скасування з мотивів, зазначених як у суді першої інстанції, так і в доводах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 2,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З матеріалів справи встановлено, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилися ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач ОСОБА_1 є їх батьком, що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданих Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 21.03.2011 р.

Згідно із копіями наказів Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області №7 від 20.03.2017 року та №12 від 25.07.2018 року, дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік служби у справах дітей районної державної адміністрації, які перебувають у складних життєвих обставинах та виховуються в сім`ї де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.10-11).

Відповідно до копії довідки, виданої Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області від 12.12.2019 року №297 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб, діти: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані із батьком ОСОБА_1 (а.с.13).

Із довідки-характеристики Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 12.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 , у власному житловому будинку (а.с. 16).

Відповідно до копій характеристик із В.Ходачківської ЗОШ І-ІII ст. учнів 2 класу, за період навчання у цій школі, діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають досягнення середнього та низького рівня, потребують постійного контролю, через часті пропуски уроків не виявляють зацікавленості до навчання, батько не завжди приділяв належну увагу вихованню синам, проте цікавився у вчителя навчанням та поведінкою дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дбав про матеріальне забезпечення дітей (одяг, гроші на харчування, екскурсії з класом). Вихованням дітей здебільшого займається старша сестра ОСОБА_6 . (а.с.18-19)

Комісією Великоходачківської сільської ради Козівського району, яка провела обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача та дітей встановлено, що побутові умови у будинку незадовільні, на кухні багато брудного посуду, будинок потребує косметичного ремонту, білизна брудна, про що складено акт комісії №296 від 12.12.2019р. (а.с. 14, 15).

Як вбачається із листа Козівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Козівської районної державної адміністрації №87/1/01-5 від 20.11.2019 року, після візиту 19.11.2019 року у сім`ю ОСОБА_5 , ситуація не покращилася, діти проживають фактично самі і без матері, яка покинула їх понад 4 роки тому і без батька, який повністю усунувся від соціально- побутових проблем та переклав усі батьківські обов`язки на старшу доньку ОСОБА_6 (а.с.20).

Звертаючись з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, орган опіки і піклування посилався на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх синів та не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей.

Згідно з висновком органу опіки і піклування Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області №03-558/01-46 від 09.12.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 22.11.2019 року №60, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 щодо дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновком встановлено, що при контрольному обстеженні умов проживання з`ясовано, що у будинку холодно, одяг дітей неохайний, діти брудні, батько продовжує вживати алкогольні напої. Отже, під час випробувального терміну ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої батьківські обов`язки, не створив дітям належні умови проживання, часто приходить додому у нетверезому стані. Вчиняє лайки у сім`ї. Своєю поведінкою негативно впливає на психоемоційний стан дітей та їх виховання. (а.с.22).

Із довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації від 18.05.2020 року вбачається що діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають у даному центрі. За час перебування в центрі батько дітей ОСОБА_1 відвідував свої дітей 13 разів - 13.12.2019 року, 15.12.2019 року, 29.12.2019 року. 12.01.2020 року, 18.01.2020 року, 21.01.2020 року, 24.01.2020 року, 31.01.2020 року, 12.02.2020 року, 15.02.2020 року,01.03.2020 року, 07.03.2020 року, 08.03.2020 року. Мати ОСОБА_12 жодного разу дітей не відвідувала і не дзвонила.(а.с.34)

Із довідки Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 16.06.2020 року вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець на житель с.Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області станом на 16.06.2020 року на обліку в Козівському відділенні поліції не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягався, зокрема, в частині приводів в органи Національної поліції, а саме в Козівське відділення поліції під категоріями "Затриманих, доставлених, запрошених та відвідувачів" не значиться.(а.с.55)

Як вбачається із відповіді на адвокатський запит Тернопільського обласного медичного центру соціально - небезпечних захворювань від 12.06.2020 р. відповідач ОСОБА_1 на обліку в медичному центрі не перебуває, лікування від алкоголізму та наркотичної залежності не проходив. (а.с.55-зворот)

З акта обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , проведеного комісією Великоходачківської сільської ради від 22 червня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 . Будинок є у його власності після смерті матері. Будинок газифікований, електрифікований. До будинку вода не підведена, на подвір`ї є криниця, звідки беруть воду. В будинку є три кімнати, кухня,. В двох кімнатах зроблено косметичний ремонт - побілено стіни. Речі поскладані. Трава на подвір`ї обкошена. З дружиною ОСОБА_12 , 1981 року народження не проживають разом, дружина з 2016 року проживає в с. Мар`янівка Тернопільського району. В будинку зареєстровані син ОСОБА_13 , 1997 року народження; дочка ОСОБА_14 , 1999 року народження (заміжня, проживає окремо); дочка ОСОБА_7 , 2002 року народження, інвалід дитинства; та малолітні сини - двійнята ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Умови проживання задовільні. (а.с.56)

Із довідки-характеристики на відповідача ОСОБА_1 , виданої виконкомом Великоходачківської сільської ради 22 червня 2020 року, вбачається що ОСОБА_1 є батьком п`ятьох дітей. Дружина ОСОБА_12 із грудня 2016 року не проживає у с. В.Ходачкові. ОСОБА_1 оформлений в Козівському управлінні праці та соціального захисту населення по догляду за дитиною-інвалідом з ОСОБА_7 (а.с.56)

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 11.11.2020 року вирішено позбавити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 100-102).

З пояснень в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представника адвоката Бутрина С.В., та обставин, викладених в апеляційній скарзі, вбачається, що ОСОБА_1 не ухиляється і ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Із 2016 року - часу, коли дружина ОСОБА_12 пішла з дому, він фактично залишився сам із п`ятьма дітьми. Йому, як одинокому чоловікові, без жіночої допомоги важко виконувати всю необхідну хатню роботу. Він працює неофіційно різноробочим у фермера, його іноді не буває дома у зв`язку із необхідністю заробити кошти на утримання сім`ї. Але він не відмовлявся і не відмовляється від дітей, дітьми він цікавиться та матеріально утримує, про це і йдеться в характеристиках на дітей із В.Ходачківської школи, та характеристиках із сільської ради. Ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності він ніколи не притягався, та не лікувався від алкогольної чи наркотичної залежності, не перебуває на обліку у нарколога, про що подав відповідні довідки суду. Дочка ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства, у неї неврологічне захворювання, під час приступів хвороби він ніколи не залишав дочку, а завжди доправляв її в медичні заклади, останній такий приступ після якого він доправив дочку в обласну дитячу лікарню в м. Тернополі стався у 2018 році, про що не заперечила представник органу опіки і піклування. Дітей забрали в притулок, тому що в хаті було брудно і його зобов`язали зробити косметичний ремонт, що він зараз і зробив у будинку. Дома вже все чисто поприбирано, умови проживання задовільні, про що засвідчила комісія В.Ходачківської сльської ради, яка проводила обстеження ще у червні 2020 року. Він часто провідував дітей у притулку. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були відпущені з притулку у травні 2021 року для прийняття першого причастя дома і фактично були все літо вдома і за цей час ніяких скарг не було. Дочка ОСОБА_6 в суді першої інстанції дала пояснення, що батько змінився, ходить на роботу, алкогольними напоями не зловживає і немає причин позбавляти його батьківських прав відносно дітей - малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Він просить повернути йому дітей і не позбавляти його батьківських прав, обіцяє належно ставитися до своїх батьківських обов`язків.

Апеляційним судом задоволено клопотання ОСОБА_1 , подане в апеляційній скарзі про допит малолітніх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Допитаний на клопотання відповідача ОСОБА_1 в апеляційному суді в присутності психолога центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_17 малолітній ОСОБА_16 пояснив, що в притулку (центрі соціально-психологічної реабілітації дітей), де він перебуває вже майже два роки йому подобається проживати, є можливість відвідувати різні гуртки, він тут має нових друзів, а дома йому було "п`ятдесят на п`ятдесят", додому він повертатися не хоче. Тато ніколи його не бив, але часом кричав.

Допитаний на клопотання відповідача ОСОБА_1 в апеляційному суді в присутності психолога центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_17 малолітній ОСОБА_15 дав пояснення, що не хоче повертатися в село до тата, хоче в іншу сім`ю. В притулку краще, ніж дома в селі - Великому Ходачкові, бо тут він займається спортом, має хороші бали по предметах у школі - десять і одинадцять, може відвідувати різні гуртки, знайшов багато нових друзів. А дома не так цікаво, там немає друзів. Все літо вони з братом були дома. Їх доглядала сестра ОСОБА_6 . Тато випивав. Дома стало набагато краще з того часу, як їх з братом забрали в притулок, будинок відремонтований, встановлені нові двері, в будинку чисто.

Допитана на клопотання позивача - органу опіки і піклування в апеляційному суді в якості свідка ОСОБА_18 дала покази цілком протилежні своїм показам, даним у суді першої інстанції і пояснила, що батько із старшим братом ОСОБА_19 пиячать і що їм не можна довіряти дітей - малолітніх братів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вихованням яких завжди займалась виключно вона. Вона хоче кращого для своїх малолітніх братів, а тому і поставила питання про поміщення їх в притулок. На даний момент вона планує їхати на заробітки, а тому доглядати дітей буде нікому.

Відповідач спростував пояснення малолітніх синів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яких саме він просив допитати в апеляційному суді. Вважає, що їх перед судовим засіданням апеляційного суду налаштувала проти нього донька ОСОБА_6 з якою він на даний час перебуває у неприязних відносинах із-за її поїздки на заробітки, куди, на його думку, їй не треба їхати через хворобу, про що і свідчить різка зміна в її показах в суді апеляційної інстанції не на його користь, у порівнянні із показами в суді першої інстанції, де саме вона просила не позбавляти батька батьківських прав, так як він змінився, ходить на роботу, не зловживає алкоголем і нема причин позбавляти його батьківських прав.

Згідно із ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до частин 2,3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни ним свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 суд взяв до уваги висновок органу опіки і піклування Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області про доцільність позбавлення батьківських прав, висновок комісії Великоходачківської сільської ради, яка провела обстеження матеріально-побутових умов проживання12.12.2019р., лист Козівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Козівської районної державної адміністрації №87/1/01-5 від 20.11.2019 року.

Судова колегія не погоджується з висновком стосовно наявності підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Жодного обґрунтування необхідності вжиття щодо відповідача крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків - позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 висновок органу опіки і піклування Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області не містить.

Із довідки Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 16.06.2020 року вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель с.Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області станом на 16.06.2020 року на обліку в Козівському відділенні поліції не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягався, зокрема, в частині приводів в органи Національної поліції, а саме в Козівське відділення поліції під категоріями "Затриманих, доставлених, запрошених та відвідувачів" не значиться.(а.с.55)

Із відповіді на адвокатський запит Тернопільського обласного медичного центру соціально - небезпечних захворювань від 12.06.2020 р. встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на обліку в медичному центрі не перебуває, лікування від алкоголізму та наркотичної залежності не проходив. (а.с.55-зворот)

Окрім того, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що після надання органом опіки і піклування висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 19.12.2019 року та направлення дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації відповідач ОСОБА_1 доклав зусиль щодо зміни ставлення до дітей, яких дуже часто провідував в Центрі (а.с.34), зробив ремонт в будинку (а.с.56, 56-зворот), працював, перестав пиячити, про що підтвердила в суді першої інстанції дочка ОСОБА_7 .

Зокрема, з акта обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , проведеного комісією Великоходачківської сільської ради від 22 червня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 . Будинок є у його власності після смерті матері. Будинок газифікований, електрифікований. До будинку вода не підведена, на подвір`ї є криниця, звідки беруть воду. В будинку є три кімнати, кухня. В двох кімнатах зроблено косметичний ремонт - побілено стіни. Речі поскладані. Трава на подвір`ї обкошена. Умови проживання задовільні. (а.с.56)

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене, неповно встановив обставини у справі, не встановив свідомої винної поведінки ОСОБА_1 щодо ухилення від виконання ним своїх батьківських обов`язків відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та суд дійшов безпідставного висновку, що змінити поведінку відповідача у кращу сторону неможливо.

Тому рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винної поведінки ОСОБА_1 відносно ухилення від належного виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Разом з тим, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19, від 06.05.2020 у справі № 641/2867/17-ц.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо безпідставного прийняття до уваги судом першої інстанції інформації Центру соціально-психологічної реабілітації від 11.11.2020 року №172 відносно негативної поведінки відповідача, який повністю та категорично заперечує необгрунтовані обвинувачення в непристойних пропозиціях вихованкам та дзвінках до них, інформація викладена неконкретно, без зазначення прізвищ та дат, а також, що з`ясування викладених в інформації обставин не було предметом розгляду у суді першої інстанції із наданням відповідачу можливості висловитися та надати свої пояснення щодо наведеного.

Матеріали справи не містять даних про порушення ОСОБА_1 громадського порядку, притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, наявність хронічного алкоголізму чи наркоманії. Шкільні характеристики на дітей В.Ходачківської ЗОШ І-Ш ст. свідчать, що відповідач - як батько ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , хоча і не завжди приділяв належну увагу вихованню синів, проте цікавився у вчителів поведінкою синів, дбав про матеріальне забезпечення дітей (одяг, гроші на харчування, екскурсії з класом). Під час перебування дітей у Центрі соціально-психологічної реабілітації ОСОБА_1 часто та регулярно відвідував синів (а.с.34). Про зміну у поведінці відповідача свідчать акти В.Ходачківської сільської ради від 22 червня 2020 року згідно з якими в двох кімнатах будинку відповідача по АДРЕСА_1 , зроблено косметичний ремонт - побілено стіни, речі поскладані, трава на подвір`ї обкошена, умови проживання задавільні. Про що також не заперечили в апеляційному суді малолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , повідомивши, що вдома в будинку тата стало набагато краще - зроблено ремонт, поміняно двері, в будинку чисто.

Разом з тим, колегія суддів оцінює пояснення малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в апеляційному суді щодо небажання повертатись проживати в село до батька як такі, що дані ними у зв`язку із наявністю більших можливостей щодо розвитку та навчання, які вони отримали, перебуваючи в Центрі соціально-психологічної реабілітації у місті Тернополі - обласному центрі, у порівнянні з їх можливостями у селі. А також, що такі пояснення висловлені дітьми під впливом думки сестри ОСОБА_4 , яка немотивовано змінила свої покази на негативні щодо позбавлення відповідача батьківських прав у порівнянні із даними нею поясненнями в суді першої інстанції 23.12.2020 року, що, на її думку, підстав для позбавлення батьківських прав її батька ОСОБА_1 щодо братів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 немає, батько змінився, ходить на роботу, алкогольними напоями не зловживає.

Заперечення ОСОБА_1 проти позову про позбавлення батьківських прав, подання ним апеляційної скарги також свідчить про інтерес батька до неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд не врахував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведена. Належних та допустимих доказів неможливості зміни поведінки ОСОБА_1 стосовно виховання дітей, які б могли бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей, позивачем не надано.

З огляду на вищезазначене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд , -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову органу опіки і піклування Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність зміни ставлення до виховання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 жовтня 2021 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Костів О.З.