Справа № 595/1162/21
Провадження № 2/595/394/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Сверлик О.В., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 в якому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовує тим, що з 21.06.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду від 18.11.2019 (справа №595/1400/19) розірвано. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їхніх малолітніх дітей, хоча має таку можливість, оскільки впродовж останніх п`яти років працює за межами України, а саме в Англії та Франції. З урахуванням цього, а також беручи до уваги те, що вона з 07.06.2021 по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у м. Вроцлав (Польщі), у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати та утримувати дітей, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

15 вересня 2021 року представником відповідача адвокатом Андрусенком І.Я. на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, згідно якого він зазначає, що відповідач визнає позов у частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1255 грн (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно). Вказує на те, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти у розмірі, який просить стягувати позивачка. На даний час останній ніде не працює, що підтверджується копією трудової книжки, протягом тривалого часу не їздить за кордон України і не має додаткових та сезонних заробітків. Окрім того, він не зареєстрований як приватний підприємець, не має додаткових доходів, не є власником нерухомого майна. Також, у відповідача на утриманні перебуває його мати ОСОБА_7 , яка є інвалідом ІІІ групи. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано доказів можливості сплати аліментів у розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісячно. Твердження позивачки, викладені у позовній заяві, щодо факту періодичного перебування на заробітках, як доказу наявності матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, що заявлена позивачкою, є помилкове. Сам по собі факт тимчасового перебування відповідача на заробітках за відсутності належних і допустимих доказів про розмір отриманих від таких заробітків доходів та за наявності інших обставин, що впливають на розмір стягуваних аліментів, не дають підстави дійти висновку про можливість сплати відповідачем аліментів саме в розмірі 6000 грн щомісячно. Крім цього, позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що розмір аліментів, який вона просить стягнути зі свого колишнього чоловіка в судовому порядку відповідатиме визначеному ч.1 ст.141 СК України рівності обов`язку обох батьків. Позивачка ОСОБА_3 ніде не працює, інформація про розмір матеріальної допомоги, яка нею надається дітям, в матеріалах справи відсутня.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Представник позивача адвокат Сверлик О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився,будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача - адвокат Андрусенко І.Я., будучи присутнім у судовому засіданні, просив позовні вимоги задовольнити частково в частині стягнення із ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 1255 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони з 21 червня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду від 18 листопада 2019 року розірвано, дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішено залишити на вихованні позивачки (справа №595/1400/19).

Той факт, що сторони є батьками дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стверджується, відповідно, свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 17 листопада 2008 року виконавчим комітетом Порохівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 07 березня 2012 року Порохівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

За даними довідки №247, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 21 липня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року 2395 грн, з 01 липня 2021 року 2510 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та зобов`язаний брати участь в утриманні дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, що не заперечувалось відповідачем.

Відповідач не надав суду даних, які б свідчили про те, що він бере участь в утриманні дітей та не зазначає про це у відзиві.

Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, що стверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_3 , заповненої 05 листопада 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_4 29 серпня 2014 року звільнений з посади вчителя фізкультури Порохівської ЗОШ І-ІІІ ст. Бучацького району Тернопільської області за угодою сторін на підставі Наказу №164-К від 29.08.2014, а також не має у власності будь-якого нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 274151525 від 09.09.2021. Проте, відповідач жодних відомостей щодо свого працевлаштування та розміру доходу не надав, лише у відзиві зазначив, що він неспроможний сплачувати аліменти у розмірі, який просить стягнути позивач.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на той факт, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_7 , яка є інвалідом ІІІ групи, на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , матері відповідача дійсно було призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, проте з терміном дії: до 31.10.2020.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що відповідач працевлаштований за кордоном, і за це отримує кошти, зокрема те, що такий впродовж останніх п`яти років працює в Англії та Франції, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а з наданої відповідачем копії трудової книжки підтверджується те, що такий дійсно офіційно ніде не працює.

Однак, докази того, що існують перешкоди для працевлаштування відповідача у матеріалах справи також відсутні.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачє особою працездатного віку, відомостей, які б свідчили про обмеження його фізичної діяльності суду не надано, а тому такий має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільних з позивачкою дітей.

Враховуючи що діти проживають з позивачкою, вона повністю відповідає за їх виховання і утримання, та такі потребують матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати їх, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та у розмірі 2000 грн на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дітей та захистить їх права.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у більшому розмірі, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 листопада 2021 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: с. Порохова Чортківського району Тернопільської області, місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: І. І. Тхорик