ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9409/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Курічової В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна.

Вивчивши позов на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Синявською Н.Ю. від 23.08.2011 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 1 121 159,00 грн та заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, яке належить ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, оскільки є боржником.

Спірне питання регулюється спеціальними нормами права, встановленими у розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВСУ від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18.

У цивільній справі арешт на спірне майно накладено державним виконавцем в порядку виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 28273420, ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, а тому для неї встановлений інший порядок захисту порушеного права шляхом звернення до суду із скаргою, а не у порядку позовного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна не підлягає розгляду в порядку позовного провадження у цивільному судочинстві, оскільки питання про зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Керуючись нормами п. 1 ч. 1 ст.186, ст. 261, ч. 1, 2 ст. 273, ст. 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Курічова