КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

27 жовтня 2021 року місто Київ

справа № 357/2065/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів cудової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Орєхова О.І., повний текст рішення складено 27 травня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ про визнання недійсним рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач Військова частина НОМЕР_1 07 вересня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року апеляційну скаргу відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року в період з 27 липня 2021 року по 06 вересня 2021 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

25 жовтня 2021 року від відповідача до Київського апеляційного суду надійшов лист з копією супровідного листа Київського апеляційного суду від 27 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги апелянту, яку останній отримав 07 серпня 2021 року.

Колегія суддів вважає, що зазначені Військовою частиною НОМЕР_1 причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 18 травня 2021 року, представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 - Борисов С.Ю. був присутній в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення (а.с. 43-46).

Повний текст рішення складено 27 травня 2021 року.

Відповідно до супровідного листа від 28 травня 2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відповідачу Військовій частині НОМЕР_1 було направлено копію рішення суду від 18 травня 2021 року (а.с. 57).

В апеляційній скарзі відповідач вказував на те, що повний текст рішення суду він отримав 11 червня 2021 року, отже останній мав право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду за період з 12 червня 2021 року по 12 липня 2021 року.

З даною апеляційною скаргою відповідач звернувся 07 вересня 2021 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 вже зверталася до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року (а.с. 60-61).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2021 року апеляційну скаргу відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з відсутності документів на підтвердження наявності у особи, яка підписала апеляційну скаргу, повноважень на підписання та подання апеляційної скарги від імені та в інтересах Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 66-67). Вказану ухвалу відповідач отримав 07 серпня 2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Військової частини НОМЕР_1 .

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає поважними причини пропуску строку відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 на подання апеляційної скаргидо 08 серпня 2021 року (включно).
Як вбачається з матеріалів справи, подаючи разом з апеляційною скаргою клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, відповідач Військова частина НОМЕР_1 обгрунтовував його тим, що апеляційна скарга на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 18 травня 2021 року по справі №357/2065/21 підписана ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , який був ТВО керівника (начальника) військової частини в період подачі апеляційної скарги від 08 липня 2021 року. Тобто в даному випадку має місце самопредставництво юридичної особи, яка діє через свого керівника, а не представника.
Вказував, що враховуючи положення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, для підтвердження повноважень підполковника Малинко І.О. діяти від імені Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі подавати апеляційні скарги було надано копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02 липня 2021 року №139.

Зазначав, що у проміжок часу від подання Військовою частиною НОМЕР_1 апеляційної скарги до повернення апеляційної скарги військовій частині НОМЕР_1 відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 26 липня 2021 року по справі №357/2065/21 у Військовій частині НОМЕР_1 повернувся штатний командир військової частини НОМЕР_1 .

Вищевикладене відповідач вважав поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказані відповідачем причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду були визнані неповажними, про що зазначено в ухвалі Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи до апеляційної скарги відповідача від 08 липня 2021 року копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02 липня 2021 року №139 не долучалася.

Разом з тим, відповідач, подаючи на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року копію супровідного листа Київського апеляційного суду від 27 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги апелянту, яку останній отримав 07 серпня 2021 року не надав будь-яких заяв/клопотань з обгрунтуванням інших поважних причин, які б перешкоджали йому подати апеляційну скаргу в період з 09 серпня 2021 року по 06 вересня 2021 року та не надав доказів на підтвердження цього.
А відтак, наведені відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.
Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.
У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.
При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обовязок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини розяснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Враховуючи вищезазначене, визначені Військовою частиною НОМЕР_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими, неповажними, оскільки заявником не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі ним апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції за період з 09 серпня 2021 року.
ЄСПЛ зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України» заява №15123/03, § § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» заяви, №17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк , визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

А тому, виходячи з принципів, розумності, справедливості, рівності учасників судового розгляду, а також враховуючи принцип правової визначеності, колегія суддів вважаю, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку з урахуванням викладеного не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Орєхова О.І., повний текст рішення складено 27 травня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ про визнання недійсним рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: