Справа №351/1250/21
Номер провадження №2/351/579/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Том`юк С.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Снятинської об`єданої територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, позовні вимоги мотивувала тим, що вона є родичкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно житловий будинок, що в АДРЕСА_1 . Господаарство відносилось до сусупільної групи «колгоспний двір». За життя ОСОБА_3 посвідчила заповіт на користь позивачки, яка звернулася до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивачки подала до суду заяву, якої позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду, справу просив розглядати за відсутності їхнього представника.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_2 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Княженської сільської ради 15.11.2019р., ОСОБА_2 заповіла все своє майно на корить ОСОБА_1 .

Із довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 02.07.2021р. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживала в с. Княже, Снятинського району Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №226/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №319 від 29.05.2021 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_2 . Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Постановою державного нотаріуса першої Снятинської державної нотаріальної контори відмовлено відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жительці АДРЕСА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у звязку із тим, що спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на вищезгаданий будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця.

З довідки від 13.11.2021 р. № 1001/01-25, виданої Княженською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві по АДРЕСА_1 (колгоспний двір) проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 - голова двору.

Згідно виписки з погосподарської книги від 13.11.2019 р. №1002/02-25, виданої Княженською сільською радою, вбачається, що згідно запису №01-0375-01 у погосподарській книзі №4 Княженської сіьської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 володіє нерухомим майном. Нерухоме майно знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . За даною адресою обєктом нерухомого майна є житловий будинок з господарськими будівлями та спрудами, які перебувають у приватній власності ОСОБА_2 , 1940 р.н.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки ОСОБА_2 належав житловий будинок, спадкоємцем якого, згідно заповіту, є ОСОБА_1 , яка після смерті спадкодавця вступила в управління спадковим майном, інших спадкоємців немає, і отже є такою, що прийняла спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому є підстави для визнання за нею права власності на житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

На підставі наведеного та ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ