Номер провадження: 22-ц/813/5341/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.,

Представника позивача ОСОБА_1

Представника відповідача Лобанової А.А. (представник ОСОБА_2 )

Представника відповідача Звєзділіна-Полішко А.Д. (представник АТ «Райффайзен Банк Аваль»)

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року по справі за об`єднаними позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко Олени Іванівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хома Анни Сергіївни,

- про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору про відступлення прав за іпотечним договором, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

В жовтні 2018 року ОСОБА_3 подав позов до суду позов, в якому просив:

- визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43346504 від 04.10.2018 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хоми А.С. на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 ;

-визнати недійсним Договір про відступлення прав за іпотечним договором до кредитного договору № 014/0127/74/83828 від 08 жовтня 2007 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний банк» 11 липня 2018 року № 1092, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.; визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_2 16 липня 2018 року № 1113, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.;

-визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв, але не оформив спадщину після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що після смерті його батька відкрилась спадщина, втому числі і квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка отримана ним у спадщину після смерті ОСОБА_5 . Батько не встиг оформити спадок у зв`язку із тим, що зазначена квартира була продана на підставі довіреності від імені ОСОБА_5 спочатку ОСОБА_6 а потім ОСОБА_7 , який продав квартиру ОСОБА_8 . 08.10.2007 року ОСОБА_8 уклав іпотечний договір з ПАТ «Райффазен Банк Аваль», та в якості забезпечення кредитного договору надав спірну квартиру. На підставі договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором ТОВ «Фінстрім», отримавши право іпотекодержателя, здійснило відступлення право вимоги за договором іпотеки на ОСОБА_2 , яка здійснила державну реєстрацію права власності на спірну квартиру.

Рішеннями суду довіреність від імені ОСОБА_5 , договори купівлі-продажу квартири на ім`я ОСОБА_6 і ОСОБА_7 були визнані недійсними, спірна квартира повернута ОСОБА_4 , а також визнано недійним іпотечний договір та звільнено квартиру від іпотечних заборон. Враховуючи здійснення нової реєстрації права власності виникла необхідність у новому рішенні по поверненню даного майна вже спадкоємцю ОСОБА_4 позивачу, та визнання за ним права власності у порядку спадкової трансмісії.

Короткий зміст рішення першої інстанції:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року об`єднані позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43346504 від 04.10.2018 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хоми А.С. на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 .

Визнано недійсним Договір про відступлення прав за іпотечним договором до кредитного договору № 014/0127/74/83828 від 08 жовтня 2007 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний банк» 11 липня 2018 року № 1092, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.

Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_2 16 липня 2018 року № 1113, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.

Визнано право власності в порядку спадкування за ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 .

Стягнуто в рівних частках по 4 560 грн. з ОСОБА_2 , АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ«Міжнародний інвестиційний банк», ТОВ «Фінстрим» на користь ОСОБА_3 понесені їм судові витрати у загальному розмірі 18 240 грн., які складалися зі сплаченого судового збору при подачі двох позовів у розмірі 6 240 грн., та витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу та посилаючись на незаконність, необґрунтованість та порушення зазначеним рішенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Зазначає, що ОСОБА_4 в супереч ст.1296 ЦК України не здійснив реєстрацію нерухомого майна на себе, рішення яким би було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 ,як за спадкоємцем померлої ОСОБА_5 не існує.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що під час посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., правочину про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, тобто станом на 16.07.2018 року у державному реєстрі іпотек та містився запис про іпотеку на спірну квартиру, а також про АТ «Райффайзен Банк Аваль» як про іпотекодержателя.

Заявник зазначає, що суд надав оцінку та прийняв до уваги лише доводи позивача, доводи та докази відповідача залишилися поза увагою суду, чим порушив вимоги процесуального законодавства щодо повного, всебічного з`ясуввання всіх обставин справи, перевірки доказів, що містяться в матеріалах справи, а також надання належної оцінки тим доказам та поясненням, що надані її представником

Від представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити судове рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року без змін, а скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Зазначає, що незважаючи на той факт, що батько не оформив документи на спадкове майно, однак, спірна квартира належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. АТ «Раффайзен Банк Аваль» достеменно був обізнаний про рішення суду якими скасовані договори купівлі-продажу квартири та іпотечний договір, який був підставою реєстрації права власності, а також витребувано спірне майно на його користь.

Зазначає, що у переліку документів, апелянтом, право власності на спірну квартиру було зареєстровано на підставі, зокрема, іпотечного договору, серія та номер 3904,виданий Калашник О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, який було скасовано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2012 року по справі № 2-675/11.

У судове засідання не з`явились: представники АТ «Міжнародний інвестиційний банк», ТОВ «Фінстрим», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Хома А.С.,про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для ї розгляду по суті, в силу ч. 2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їхньої відсутністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі стверджує, що після визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 06.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та договору дарування від 17.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , за життя так і не отримав свідоцтво про право на спадщину та не здійснив у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, а тому спірна квартира не може входити до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , а позивач не має її бути зареєстровано право власності на таке майно.

Вказує, що вона є добросовісним набувачем так як отримала право власності на спірну квартиру на законних підставах у зв`язку із відсутністю у реєстрі іпотек відомостей про скасування іпотеки та заборони на відчуження, що свідчить про відсутність підстав для визнання таких правочинів недійсними.

Також зазначає, що позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він є спадкоємцем майна ОСОБА_9 .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність послання апелянткою на реєстр прав власності на нерухоме майно, оскільки право власності на спірну квартиру за відповідачкою було зареєстровано на підставі іпотечного договору, скасованого рішенням суду.

До суду надійшло пояснення від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» Звєзділіної-Полішко А.Д., в якому стверджується, що оскільки фактично рішення суду по справі № 2- їх 675/11 від 11.09.2012 року не було виконано (в матеріалах справи відсутні докази, щодо підтверджують внесення інформації у відповідні реєстри: про звільнення іпотечної квартири з-під арешту, зняття заборони на відчуження на нерухоме майно, тобто виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та державного реєстру іпотеки), а тому підстави для задоволення позову відсутні.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про смерть від 27.07.2014 року, серії НОМЕР_1 та після його смерті відкрилась спадщина. Він залишив заповіт, яким усе майно заповів позивачу. Після смерті ОСОБА_4 , залишилася спадщина, яка складається із домоволодіння, на яке позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину а також квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Попереднім власником квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.12.1994 року, підтвердженого Витягом від 30.08.2007 року №15749966, була тітка померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно заповіту від 24.05.2001 року, ОСОБА_5 заповіла квартиру батьку позивача. Після складання заповіту, ОСОБА_5 передала усі правовстановлюючі документи на квартиру ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з додержанням строків, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, йому стало відомо, що 06.09.2007 року ОСОБА_8 , діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_5 та дублікатів правовстановлюючих документів продав квартиру ОСОБА_6 , яка в свою чергу, 17.09.2007 року продала квартиру ОСОБА_7 , який згідно договору купівлі-продажу від 08.10.2007 року продав квартиру знову ОСОБА_8 .

Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2010 року по справі № 2-2233/2010, було визнано недійсною довіреність ОСОБА_5 від 10.08.2007 року, визнано недійсними договори купівлі-продажу від 06.09.2007 року (укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ) та від 17.09.2007 року (укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( т.1, а.с 16).

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2010 року по справі № 2-2233/2010 було визнано недійсним договір купівлі-продажу від 08.10.2007 року, за яким, ОСОБА_7 продав квартиру знову ОСОБА_8 та зобов`язано ОСОБА_8 повернути квартиру ОСОБА_4 , як спадкоємцю ( т.1 а.с 12).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 13.12.2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.04.2012 року рішення від 29.03.2010 року та додаткове рішення від 08.07.2010 року залишені без змін (т.1 а.с 14).

ОСОБА_8 08.10.2007 року було укладено іпотечний договір з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та в якості забезпечення кредитного договору №014/0127/74/83828 була передана спірна квартира.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2012 року по справі № 1512/2-675/11 було визнано недійсним іпотечний договір від 08.10.2007 року, звільнено квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з-під арешту та зобов`язано зняти заборону на відчуження квартири, виключено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та Державного реєстру іпотек ( т.1 а.с 10).

11 липня 2018 року, між АТ «Райффайзен банк Аваль» та АТ «Міжнародний Інвестиційний банк» було укладено Договір про відступлення прав за іпотечним договором до кредитного договору № 014/0127/74/83828 від 08 жовтня 2007 року, серія та номер 1092, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. За даним договором, АТ «Райффайзен банк Аваль» (іпотекодержатель) відступив право вимоги Новому кредитору - АТ «Міжнародний інвестиційний банк» за кредитним договором № 014/0127/74/83828 від 08 жовтня 2007 року. При цьому, іпотекодержатель передав Новому кредитору право вимоги за договором іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_2 .

11 липня 2018 року, між АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ТОВ «Фінстрим» було укладено Договір комісії, за яким, ТОВ «Фінстрим» доручає АТ «Міжнародний інвестиційний банк» укласти з АТ «Райффайзен банк Аваль» наступні правочини: - Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «Міжнародний інвестиційний банк» зобов`язується передати АТ «Райффайзен банк Аваль» не більше 303 937,00 гривень, а АТ Райффайзен банк Аваль» зобов`язується відступити права вимоги за кредитним договором та Договором поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги; - Договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки.

При цьому, у розділі 1 Договору комісії зазначається, що кредитний договір означає, що це кредитний договір № 014/0127/74/83828 від 08 жовтня 2007 року, а договір іпотеки - Іпотечний договір б/н від 08.10.2007 року.

16 липня 2018 року, між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 1113, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., за яким, ТОВ «Фінстрим» (Іпотекодержатель) відступив право вимоги Новому кредитору - ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/0127/74/83828 від 08 жовтня 2007 року. При цьому, Іпотекодержатель передав Новому кредитору право вимоги за Договором іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_2 .

За відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано право власності. Згідно Витягу від 08.10.2018 року підставою реєстрації права власності є, зокрема: договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 1113 від 16.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.; договір комісії, серія та номер: б/н, виданий 11.07.2018 року АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ТОВ «Фінстрим»; договір про відступлення прав за іпотечним договором, серія та номер 1092 від 11.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.; іпотечний договір, серія та номер 3904, виданого Калашник О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу; кредитного договору, серія та / номер: 014/0127/74/832828 від 08.10.2007року, виданого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення сторін, що з`явились, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що договори відчуження прав вимог є недійсними, оскільки АТ« Райффазен Банк Аваль» на момент укладення договору про відступлення права вимоги 11.07.2018 року не був іпотекодержателем у зв`язку з тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2012 року по справі № 2- 675/11 було визнано недійсним іпотечний договір від 08.10.2007 року.

Суд вважав, що позивач є спадкоємцем спірної квартири після смерті батька ОСОБА_4 , котрий прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори та набув право власності , відповідно до заповіту після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору про відступлення прав за іпотечним договором, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування згідно рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно зі ст 215 ЦК Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судова колегія критично ставиться до доводів апелянтки про те, що вона отримала право власності на спірну квартиру на законних підставах у зв`язку із відсутністю у реєстрі іпотек відомостей про скасування іпотеки та заборони на відчуження, оскільки наявність чи відсутність відомостей у реєстрі не є підставою набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.

Більше того, підставою реєстрації права власності вказаний, зокрема, іпотечний договір, який було визнано недійсним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2012 року по справі № 1512/2-675/11 ( т.1 а.с 10).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що недійсність договору іпотеки від 08.10.2007 року є підставою для подальшого скасування державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 .

В свою чергу, Договір про відступлення прав за іпотечним договором до кредитного договору № 014/0127/74/83828 від 08 жовтня 2007 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний банк» 11 липня 2018 року № 1092 та Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_2 16 липня 2018 року № 1113 були також укладені на підставі іпотечного договору від 08.10.2007 року, визнаного недійсним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2012 року по справі № 1512/2-675/11.

Таким чином, районний суд правильно встановив, що предметом вищевказаних договорів було іпотечне майно по іпотечному договору, визнаному судом недійсним, а отже на момент укладення договору про відступлення права вимоги 11.07.2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» не набув права іпотекодержателя.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо набуття права власності в порядку спадкування

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Після смерті тітки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на спірну квартиру, на на домоволодіння АДРЕСА_3 яку вона заповіла ОСОБА_4

ОСОБА_4 прийняв спадщину у втановленому законом порядку, шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та отримав 09 листопада 2015 року свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_3 ( а.с.8 т.1).

Однак на кв. АДРЕСА_4 спадщину не оформив у зв`язку з судовими спорами.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2010 року по справі № 2-2233/2010, було визнано-недійсною довіреність ОСОБА_5 від 10.08.2007 року, визнано недійсними договори купівлі-продажу від 06.09.2007року (укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ) та від17.09.2007 року (укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно додаткового рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2010 року по справі № 2-2233/2010, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 08.10.2007 року, за яким, ОСОБА_7 продав квартиру знову ОСОБА_8 та зобов`язано ОСОБА_8 повернути квартиру ОСОБА_4 , як спадкоємцю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25.04.2012 року, справа № 6-2512ск12, рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2010 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2010 року було залишено без змін.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, позивач набув право власності на спадкове майно після смерті свого батька- ОСОБА_4 , який помер26 ІНФОРМАЦІЯ_3 , після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 та не встиг її прийняти, а тому таке право перейшло до його спадкоємця- позивача по справі, а тому висновок районного суду про визнання за ним права власності на спірну квартиру відповідає фактичним обставинам справи.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні позивачем спірних правовідносин, положень чинного законодавства та судової практики, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що районним судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Як вказав Європейський суд з прав людини, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року , без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда

Т.В. Цюра