Провадження № 2/947/4393/21
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Якубовській О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-
Встановив,
ОСОБА_1 звернувся до Київського райсуду м. Одеси з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його позивача - користь заборгованості за договором позики, стверджуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання за вказаним договором.
У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов розподілено судді Калашніковій О.І. і ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 22.09.2021 року відкрите спрощене позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує, і до судового засідання не з`явився.
Відповідач 04.10.2021 року надала до суду рукописного листа, в якому вказала, що грошових коштів від ОСОБА_1 вона не отримувала, що з ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах (працювала на посаді продавця) і в неї була виявлена недостача товару. Ціна позову і є вартістю цього товару. Договір позики і розписку в триманні грошових коштів на виконання цього договору її заставили підписати погрозами на адресу дітей. До судового засідання відповідач не з`явилась, посилаючись на поганий стан здоров`я. Суд оголосив перерву і повторно повідомив сторін про дату, час і місце слухання справи. Позивач наполягав на розгляді справи за його відсутності (заява від 11.11.2021 року), відповідач заяв, клопотання, пояснень за позовом не надала.
Суд вивчив матеріали справи, дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору; однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір підлягає виконанню обома сторонами. Ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Обов`язок позичальника повернути позику передбачено умовами договору, розпискою в отриманні грошових коштів і положеннями ст.1049 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця.
Доказів повернення позики суд не отримав.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Сторона відповідача не надала до суду належних і допустимих доказів виконання (частково або повністю) зобов`язань за договором позики.
Згідно з ст.599 Цивільного кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки згідно з договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За чч.1 та 3 ст.1049 ЦК, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 536 ЦК передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Їх розмір визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів визначаються договором. Отже, якщо договором не встановлений розмір процентів, він визначається на рівні облікової ставки НБУ (такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 07.09.2016 року по справі №6-1412цс16).
Керуючись ст.ст.263-265,268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 11.11.2021 року.

Суддя Калашнікова О. І.