Справа № 464/6793/21
пр.№ 2/464/1833/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2021 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.

при секретарі судових засідань Гринюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом адвоката Поліщук Лідії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування суми франшизи внаслідок ДТП,-

за участю:

відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

представник позивача адвокат Поліщук Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить стягугнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 2 600 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.02.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Nissan Kubistar», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Skoda Octavia Tour», р.н. НОМЕР_2 , під керування позивача, внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. За результатами пригоди учасниками було складено повідомлення про доржньо-транспортну пригоду (європротокол) у якому водій автомобіля марки «Nissan Kubistar» - ОСОБА_2 повністю визнав вину. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія автомобіля марки «Nissan Kubistar», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу ЕР/202171334, відтак обов`язок щодо відшкодування шкоди, понесеної внаслідок ДТП, у розмірі 804,54 грн. (сума збитків за вирахуванням франшизи) покладено на страховика. Разом з тим, згідно з вищевказаним полісом обов`язкового страхування, франшиза за договором становить 2600 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 12.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив суд такий задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що відкупив позивачу нову фару, замість пошкодженої внаслідок ДТП.

Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспртну пригоду від 15.02.2021 - 15.02.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Nissan Kubistar», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Skoda Octavia Tour», р.н. НОМЕР_2 , під керування позивача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій автомобіля марки «Nissan Kubistar» - ОСОБА_2 повністю визнав вину у вчиненій ДТП.

Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.02.2021, є встановленою та не підлягає доказуванню.

Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки "Nissan Kubistar", р.н. НОМЕР_1 , яким керував відповідач, був застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/202171334, строк дії полісу з 13.12.2020 до 12.12.2021.

Також встановлено, що водій автомобіля марки «Skoda Octavia Tour», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з п.п. 9.1, 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як вбачається з відповіді ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 08.09.2021 №2626-31 розмір франшизи відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР/202171334 становить 2600 грн.

За таких обставин, ОСОБА_2 , відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинен компенсувати суму франшизи у розмірі 2 600 грн., оскільки останнього визнано винуватим у скоєнні ДТП.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування суми збитків не покритих страховою - франшизу в розмірі 2 600 грн.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 908 грн.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу ОСОБА_1 адвокатом Поліщук Л.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 06.10.2017 серії КС №6202/10, видане Радою адвокатів Київської області) на підставі договору про надання правової допомоги від 22 червня 2021 року.

Разом із позовною заявою представником позивача подано до суду: додаткову угоду, розрахунок суми гонорару, підтвердження про плату гонорару, акт виконаних робіт.

Згідно із вищевказаними доказами щодо надання професійної правничої допомоги, загальна вартість наданих послуг адвокатом Поліщук Л.І. позивачу ОСОБА_1 складає 3000 грн.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвокатів, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатами робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг).

Слід зазначити, що інтереси позивача ОСОБА_1 представляв адвокат Поліщук Л.І., якою у справі було написано позовну заву, запит та вимога, суд зазначає, що участь у судовому засіданні представник позивача не приймала.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідачів на професійну правничу допомогу до 1 000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, які був змушений до залучення професійної допомоги адвоката.

На підставі статей 3, 9, 12, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись статтями 2, 81, 89, 142, 247, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов адвоката Поліщук Лідії Іванівни яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування суми франшизи внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 2 600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1 908 грн., що складаються з 908 грн. сплаченого судового збору та 1 000 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.11.2021.

Суддя Чорна С.З.