ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9196/21 Справа № 212/2428/21 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/2428/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року, яке ухвалено суддею Козловим Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») з вимогою про стягнення безпідставно стягнутих коштів в сумі 15400,25 гривень.

Позовна заява мотивована тим, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 09 червня 2017 року, зареєстрований у реєстрі № 5222, з нього на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № KRIMRS 05730880 від 11.01.2007 року, у сумі 80610,60 грн., із яких за виконавчим провадженням з нього фактично стягнуто 25 211,23 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, й стягнуто на його користь з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у розмірі 9 810,98 грн., як безпідставно отримані, станом на 01.01.2019 року.

Посилаючись на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язаний повернути всі безпідставно отримані кошти, стягнуті з боржника в межах виконавчого провадження, просив суд: стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 , стягнуту за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 09.06.2017 року та зареєстрованим у реєстрі за №5222, суму грошових коштів у розмірі 15400 гривень 25 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат у справі.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 , стягнуту за виконавчим написом - виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 09.06.2017 року та зареєстрованим у реєстрі за №5222, суму грошових коштів у розмірі 15400 гривень 25 коп.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 понесені витрати за оплату правничої допомоги в сумі 1700 гривень.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи і необ`єктивну оцінку доказів, що стосуються фактів, на які посилався позивач.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано того факту, що заборгованість за кредитом до теперішнього часу не погашена, правовідносини між сторонами не регулюються статтею 1212 ЦК України, оскільки стосуються виконання договірних зобов`язань, й набуття однією стороною зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним, та відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі №6-88с13.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в провадженні Покровського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції м.Кривого Рогу у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження АСВП 54738288 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБА», на підставі виконавчого напису № 5222 від 09.06.2017 року, виданого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Державним виконавцем, було звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 09 червня 2017 року, зареєстрований у реєстрі № 5222, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК" за кредитним договором № KRIMRS 05730880 від 11.01.2007 року заборгованості у сумі 80610,60 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь позивача суму, що була стягнута за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 09 червня 2017 року, зареєстрований у реєстрі № 5222 у розмірі 10506,98 грн. та 2500 грн. моральної шкоди.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року в частині стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 2500,00 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні цих позовних вимог.

Змінено рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року в частині стягнутої з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 суми за виконавчим написом виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованим у реєстрі за № 5222, зменшивши її з 10506,98 грн. до 9810,98 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

23 березня 2020 року виконавче провадження ВП АСВП 54738288 про стягнення з мене на підставі виконавчого напису № 5222 від 09.06.2017 року заборгованості було закінчене та скасований арешт майна боржника, скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до довідки Відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян №17 від 17.02.2021 року, всього за період з 1 грудня 2017 року по квітень 2020 року включно, з пенсії ОСОБА_1 було утримано, відповідно до постанови державного виконавця № ВП 54738288 від 26.10.2017 року, на погашення боргу 25 211,23 грн.

Зважаючи на те, що Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року на користь ОСОБА_1 з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже стягнуто 9810,98 грн., які були безпідставно сплачені ним за виконавчим написом № 5222 від 09.06.2017 року, станом на 01.01.2019 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню різниця в сумі 15 400,25 грн. (25 211,23 грн. 9 810,98 грн. = 15 400,25 грн).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України в цілому визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Норми наведеної статті мають велике значення для вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану, оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб (відновлення справедливості) в разі відсутності інших підстав для цього, якщо захист прав особи не може бути здійснений на підставі договору, делікту, закону тощо.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов. По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (статті 11 ЦК України).

До відсутності правової підстави вказана стаття відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним, скасованим, та інше, або коли закінчився строк дії договору, на підставі якого особа користувалася майном, тощо.

Друга частина статті 1212 ЦК України передбачає, що підставою виникнення зобов`язання із безпідставного збагачення можуть бути як дії набувача майна або потерпілого, так і події. При цьому поведінка набувача майна може бути як правомірною (коли він набуває майно внаслідок помилки, без умислу зі своєї сторони), так і неправомірною (коли набувач майна свідомо подає підроблені документи для отримання пільги або здійснює якісь інші неправомірні діяння з метою отримання безпідставного збагачення).

Отже, в цілому, можна зробити висновок, що положення згаданої статті можуть застосовуватися до відносин, передбачених у частині третій, субсидіарно, якщо на підставі положень спеціальних норм потерпіла особа не в змозі захистити якесь із своїх порушених прав.

Далі, аналізуючи зміст вказаної статті, а також, правовідносини, які утворились між сторонами, суд також виходить із того, що стаття 1212 ЦК України, містить загальні положення про зобов`язання, що виникають у зв`язку з набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

При регулюванні означених відносин, згідно до положень глави 83 ЦК України, суд бере до уваги, що суб`єктами зобов`язань, що виникають з безпідставного збагачення (тобто набувачем і потерпілим), можуть виступати, в тому числі, як фізичні, так і юридичні особи. Особа, що безпідставно отримала (зберегла) майно, повинна повернути його потерпілому. У разі невиконання цього обов`язку майно підлягає стягненню з означеної особи в судовому порядку.

Обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Означена цивільно-правова санкція застосовується і в тих випадках, коли безпідставне набуття майна є результатом події, поведінки самого потерпілого або третіх осіб (дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, проведення електронних торгів, тощо).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що правова природа набуття АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів у сумі 25 211,23 грн. випливає із примусового виконання боржником ОСОБА_1 виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 09 червня 2017 року, зареєстрований у реєстрі № 5222, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК" за кредитним договором № KRIMRS05730880 від 11.01.2007 року заборгованості у сумі 80610,60 грн., який рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню, що свідчить про те, що правова підстава, на якій було стягнуто грошові кошти із боржника у виконавчому провадженні, відпала.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачених в межах виконавчого провадження АСВП 54738288 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБА», на підставі виконавчого напису № 5222 від 09.06.2017 року, виданого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в розмірі 15 400,25 грн. (25 211,23 грн. 9 810,98 грн. = 15 400,25 грн) підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами наявні договірні правовідносини, що виключає застосування ст. 1212 ЦК України, є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: