справа №431/5791/19
провадження №2/431/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 вересня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Дубініній О.О.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області у м.Старобільськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ майна. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, 09.10.2001р. їх шлюб було розірвано. Не зважаючи на розірвання шлюбу вони продовжили проживати разом з відповідачем однією родиною спільно виховували сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вели спільне господарство, мали спільні кошти, були пов`язані спільним побутом, були зареєстровані за однією адресою, тобто мали повноцінні сімейні відносини, але шлюб не був зареєстрований, в іншому шлюбі ні вона, ні відповідач не перебували. Спільно з відповідачем вони мешкали та вели подружні відносини до 2014р., з 2014р. спільне життя вони припинили. У 2011р. ними було придбано скутер «Хонда Дио 27» вартість якого вона оцінювала у 5 000грн., у 2012р. було придбано автомобіль «Фіат Дукат» НОМЕР_1 , вартістю якого вона оцінювала у 50 000грн. 17.10.2007р. відповідач отримав у дар домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Старобільського РНО Пульним М.М. зареєстрований у реєстрі за №4336. Для обслуговування вказаного домоволодіння також було передано у дар земельну ділянку площею 0,1226га кадастровий номер :01:005. Мешкаючи у вказаному домоволодіння разом з відповідачем однією родиною, вони внаслідок спільних грошових затрат та трудових зусиль значно поліпшили вказане домоволодіння, так у домоволодінні були проведені наступні роботи: утеплення житлової будівлі шляхом нанесення зовнішнього утеплення 2008р., зроблена каналізація 2008р., зроблено водопостачання 2008р., зроблена система опалення з встановленням газового та твердопаливного котлів 2007р., встановлена газова водогрійна колонка 2007р., замінені вікна з дерев`яних на металопластикові 2008р., встановлені міжкімнатні двері 2008р., встановлені металеві вхідні двері 2008р., проведений повний косметичний ремонт з штукатуркою стін та стелі гіпсокартоном, покриття підлоги лінолеумом, нанесенням шпалер, покриття керамічною плиткою ванни та кухні 2008р., обнесення подвір`я парканом, встановлення металевих воріт 2008р., замощення подвір`я плиткою 2008р., побудовано гараж 2008р., побудовано літню кухню 2008р., побудовано теплицю з опаленням 2008р., побудовано баню 2008р., проведено крапельний полив 2008р. Після припинення спільного проживання вона неодноразово зверталась до відповідача з приводу поділу спільного майна, відповідач обіцяв вирішити це питання, але до цього часу кроків не вжив. У зв`язку з чим просила встановити факт того, що вона та відповідач ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004р. по 2014р., визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1226га кадастровий номер :01:005 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль «Фиат Дукат» реєстраційний номер НОМЕР_1 та скутер «Хонда Дио 27», стягнути на її користь з ОСОБА_4 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «Фиат Дукат» реєстраційний номер НОМЕР_1 та скутер «Хонда Дио 27» у розмірі 30 000грн. та припинити право спільної сумісної власності на вказане майно.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_4 було зареєстровано 04.03.1989р., проживали вони у АДРЕСА_2 , це будинок свекрухи, у 1990р. у них народилась донька ОСОБА_6 , у 1997р. син ОСОБА_5 , вони жили сімейно, у відповідача була ще одна дитина і щоб менше платити аліменти він вважав за потрібне розлучитись у 2001р., у них була сварка і вона з дітьми поїхала до матері у м.Анапа, а потім коли повернулась то сказала відповідачу що треба жити не з батьками і щоб дітям будинок залишити, відповідач купив хатинку у АДРЕСА_1 , його батько дав відповідачу грошей на цю хату, вони вже не були у шлюбі але проживали разом, вони віддали батькові гроші за цю ділянку, займались огородами, все вкладали в будинок, вона готувала робочим їсти, у 2007р. вони ввійшли у будинок на АДРЕСА_1 , у будинку вже було все, на новому будинку почали ставити теплиці, все було сімейне не було того що це її гроші а це відповідача, у будинку вона шпаклювала, шпалери клеїла, фарбувала, у 2008р. вони купили плитку і викладали її у дворі, жили разом, у 2012р. вони купили Фіат, відповідач привозив овочі у м.Луганськ і вона торгувала і все у будинок. У 2014р. відповідач пішов воювати і все на ній залишилось, у теплицях вона сама сіяла, пікірувала, доглядала, тормозки передавала відповідачу в армію, було господарство, годувала робочого, потім у травні 2015р. відповідач приїхав з армії, вони посварились і він її побив і вона поїхала до матері у м.Анапу, відповідач просив її повернутись а вона попросила у нього грошей на дорогу, він не вислав грошей і вона не приїхала, так вони і розійшлись. Вони проживали з відповідачем як чоловік і дружина до 2015 року, потім відповідач знайшов іншу жінку. Син в армії служив і відповідач нічим йому не допомагав, допомагала лише вона, вона і син прописані на АДРЕСА_1 , донька заміжня, а син проживає разом з нею у Росії. Рік тому вона приїздила і просила відповідача вирішити щодо поділу майна, на що відповідач сказав що не хоче, у них виникла бійка. Коли вони проживали на АДРЕСА_2 то вони облаштовували прибудову у 1997р., у дворі порядок наводили, теплиці у них були, ставок, гроші вони разом вкладали, вона на аліменти на відповідача не подавала. Земельна ділянка на АДРЕСА_1 виділялась на батька відповідача, він же і купував хатинку, а вони разом робили фундамент, хатинку ту знесли і робили фундамент. Автомобіль вони купували разом на спільні кошти у 2012р., відповідач їздив на ньому по довіреності, скутер також купували за спільні кошти у 2010р. чи 2011р. Ініціатором розлучення був відповідач, вони як проживали як одна сім`я так і продовжили проживати, нічого не змінилось, без ніякої перерви, вона була господаркою, займалась городом, господарством, теплицями, виховували дітей, разом торгували, гроші у них були спільні, складали гроші разом, купували усе, будувались, дах робили, наймали працівників і платили їм, меблі, асфальт укладали, кухню, передпокій, спальні, килими, пічку все вони разом вибирали у 2007р. Вона разом з відповідачем вирішили побудувати будинок для дітей, а вони на старості підуть у старий будинок жити. Усе вони робили разом, входини у будинок буди у 2007р. і все там було зроблено, вона не знала що будинок подарований, вона думала що будинок належить відповідачу. Вона у РФ заміж не виходила, вона їздила до матері у період 2001-2014р., була відсутня найбільш два тижні, донька була доросла, а син проживав з відповідачем, вікна пластикові вони ставили у 2013р., увесь 2013р. вона провела на території України.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважав доведеним факт сумісного проживання позивачки і відповідача однією сім`єю з 01.01.2004р. до 2014р. незважаючи на розірвання шлюбу, за час проживання вони значно поліпшили домоволодіння, наявність робіт з поліпшення домоволодіння дає позивачці право на визнання за нею права власності, автомобіль і скутер мають бути розділені як майно придбане під час спільного проживання, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він з позивачкою розлучився у 2001р. через її аморальну поведінку, будинок будував його батько разом з ним, потім батько йому подарував будинок, вони проживали до цього на АДРЕСА_2 , на АДРЕСА_1 позивачка прописалась у 2013р., вона попросила приписати туди дітей і сама прописалась, до 07.12.2007р. у будинку було все зроблено на 96 відсотків, було покладена плитка, стіни, косметичний ремонт, скутера давно немає, його син ОСОБА_5 розібрав, а автомобіль Фіат у нього зараз це металобрухт йому вже 20 років, автомобіль на нього по довіреності, він торгував і купив автомобіль, автомобіль на нього не зареєстрований, скутер він купив у друга у 2014р. Позивачка жила більше у матері, у 2013р. вона вийшла заміж, з 2013р. позивачка приїздила разів зо два, до цього виїжджала по 10-15 разів на рік, була відсутня бувало і по два місяці, приїде і побуде тут 3-5 днів і знову їде в ОСОБА_7 . Позивачка гроші з дому забирала і будувала там готель, гроші ті що він наторгує він ніколи не приховував від дітей, вони завжди на виду лежали, позивачка спекулювала дітьми і він гроші не приховував бо вона брала і купувала дітям і онуку, позивачка попросить грошей і він давав, на вул.Чернишевського позивачка також не жила, вона навідувалась, у 2001р. році коли розлучились то жили на АДРЕСА_2 , потім у 2007р. батько подарував йому хату на АДРЕСА_1 , переїхали повністю приблизно у 2011р., він переїхав з дітьми, а позивачка як мати дітей була тут, в основному позивачка проживала у м.Анапа.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні вважала, що відсутні взагалі будь-які підстави встановлювати факт проживання, доказів придбання будь-якого майна не подано, будинок і земельну ділянку подаровано, в акті зазначено що будинок довершений будівництвом, нічим не доведено що будинок став дорожче, автомобіль чужий і ніколи на відповідача не реєструвався, доказів володіння скутером не подано, просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторони, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Свідок ОСОБА_8 показала у судовому засіданні, що вона з 2004р. року мешкає у с.Бутове та її сусідами були ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , і знає що вони до 2014р. проживали разом, у них було господарство, займались теплицями, будували будинок. ОСОБА_11 показувала їй меблі на кухні у 2010р. чи 2009р. Вона бачила як ОСОБА_11 і ОСОБА_10 разом працювали в теплицях, хто розпоряджався грошима їй невідомо, про спільний розподіл доходів чи видатків їй не відомо, вона заходила у будинок по АДРЕСА_1 купувати насіння у ОСОБА_10 , кому належить будинок їй невідомо, у дворі вона була і заходила у будинок на перший поверх ОСОБА_11 її запрошувала показати кухню. Вони шпаклювали, клеїли шпалери, ОСОБА_11 їй говорила що вона штукатурить другий поверх а сама вона не бачила. У 2014р. ОСОБА_11 поїхала, казала що не надовго але більше не приїздила. Про те що ОСОБА_12 не у шлюбі вона дізналась нещодавно, як вони мешкали їй невідомо, вони мешкали як чоловік і дружина однією сім`єю вели спільне господарство, вона там не ночувала, вони жили в одному будинку а чи разом чи ні це їй невідомо, чи придбавали вони разом продукти харчування їй невідомо. ОСОБА_3 їздила в ОСОБА_7 і сама, і з ОСОБА_10 , це їй відомо зі слів сусідів і зі слів ОСОБА_3 . Особисто вона не була присутня під час їхніх сварок, але чула як сусідка розмову на підвищених тонах.

Свідок ОСОБА_13 показала у судовому засіданні, що вона знає позивачку з 1990р., а відповідача ще раніше, вона їх сусідка, їй відомо що ОСОБА_12 були розлучені з 2000р. але проживали разом, будували дім разом, все придбавалось у будинок, ремонти робились разом, вони спілкувались в одній компанії і їй це відомо, ОСОБА_11 їй говорила що вони розлучені, але чому не казала. Вони разом жили після розлучення як родина, у них двоє дітей, вони заробляли щоб прогодувати сім`ю, разом саджали огород з 90-х років і далі до 2014р. Як у них розподілялись кошти їй не відомо. Спочатку вони жили на АДРЕСА_2 , після 2000р. перешли і новий будинок на АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_10 придбавав невеличкий будиночок а потім ОСОБА_10 і ОСОБА_11 там будували новий будинок, вони наймали людей, як з ними розраховувались вона не бачила. Вона бачила як вони торгували продукцією з огороду. Свідком того, щоб ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щось купували разом вона не була. У будинку на АДРЕСА_1 вона була у 2013р., приходили в гості до родини на день народження ОСОБА_11 , відповідач при цьому був, він поводився як член родини, він поздоровляв ОСОБА_11 але якими словами вона не пам`ятає. У будинку заміняли вікна у 2013 чи 2014р., фірма міняла, вони жили разом, те що на вулиці робилось те видно, а що в хаті у них вона не знає. Батько відповідача також працював разом з ними, ОСОБА_3 їздила провідувати батьків, але скільки разів вона не знає. Вважала, що вони разом працювали і заробляли гроші і працювали на огороді, вона особисто не бачила. Спілкувались вони на дні народження зустрічались, один раз вони були у ОСОБА_11 на день народження, були на входинах. На входинах все було зроблено, зайшли вони в нову хату, шпалери, пофарбовано, плитка у дворі викладена, коли були входини вона не пам`ятає, магазин планувався, але вона ніколи у тому магазині не була.

Свідок ОСОБА_14 показав у судовому засіданні що він є сусідом ОСОБА_4 і ОСОБА_11 , знає їх добре, ОСОБА_11 знає років 20-25, ОСОБА_10 знає років 45-50, вони були у шлюбі а потім розійшлись, але фактично проживали разом, проживали з 1989 року по 2014р., років 6-7 були у шлюбі, у них діти ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , привід розірвання шлюбу йому невідомий, вони як сім`я постійно поводились, займались як і до цього, вели спільне господарство, вирощуванням овочів, реалізацією, зведенням будинку, він бачив як вони спільно обробляли присадибну ділянку, розлучились вони тому що потрібно було платити аліменти на іншу дитину, і вони розлучились, нічого у них не змінилось, тільки штамп у паспорті був, а фактично вони так і продовжували жити, і ОСОБА_11 подавала на аліменти і отримувала аліменти, перша дитина його похресниця і він знає за це. Пояснювали що батько ОСОБА_15 купив ділянку і вони теплиці там зробили і перейшли туди жити у новий будинок, років 12-13 тому, у будь-якому випадку гроші їхні сумісні були на будівництво, і ОСОБА_11 і ОСОБА_10 говорили що усі зароблені гроші йшли на будівництво, будинок зводили наймані робочі, але гроші заробляли обидва, можливо батько ОСОБА_10 допомагав їм. І ОСОБА_11 і ОСОБА_10 говорили, що зводять будинок собі, будинок був для їхньої сім`ї, будували вони разом, батьки завжди допомагають, у новому будинку він був не один раз, був будинок, гараж з літньою кухнею, теплиця, душ, туалет, вони почали будівництво приблизно у 2003-2004р.р. і закінчили років 12-13 як вони увійшли в хату, мешкали вони разом ще й 2014 рік. У якому році вони розвелись він не знає, він знав що у них бували сварки, ОСОБА_3 йому сказала, що причиною розлучення було щоб менше платити аліментів, ОСОБА_11 виїхала і проживає у м.Анапа, чи заміжня вона йому невідомо. Спілкувався він з ОСОБА_12 до 2015р., після того спілкувався з ОСОБА_10 як і раніше, він був на входинах, на днях народженнях влітку, на входини будинок був добудований, було оздоблення, меблі, ванна, котел, словесні сварки бували без бійки.

Свідок ОСОБА_16 показав у судовому засіданні, що він є братом відповідача ОСОБА_4 , будинок на АДРЕСА_1 будував його батько років 12-15 тому, наймали людей зводити кладку, а дах ставили самі, самі робили опалення, ОСОБА_3 ніякої участі не приймала, вона жила в ОСОБА_7 і приїздила в гості, її відношення це цяцьки, квіти, штори, Гроші ОСОБА_3 не вкладала їй нізвідки було їх брати. ОСОБА_4 був розлучений ще як жив на АДРЕСА_3 тому заїхав у нову хату з дітьми, а ОСОБА_3 то приїздила то виїздила. Ніяких входин не було, зібрались сімейно і все, були батьки, була ОСОБА_11 і діти, родичів ОСОБА_11 не було, за сусідів йому не відомо. Будинок був добудований, всередині оздоблений, гараж і літня кухня були, теплиця була пізніше. ОСОБА_10 заробляє гроші а її задача була ухватить і вкласти в готель вона будувала в ОСОБА_7 у матері. Потім вона продала свою половини готелю, приблизно років 3-4 вони прожили нормально а потім почалось і вони розлучились давно. Взимку ОСОБА_3 тричі їздила і влітку до трьох разів їздила в ОСОБА_7 , могла і місяць і повтори не бувати і два тижні, за рік не менше п`яти разів. Він майже щодня приїздив до брата і бачив, діти ходили у школу, донька жила з ОСОБА_10 , а син у бабусі і дідуся. На АДРЕСА_1 бардаку не було, порядок, але як хазяйка ОСОБА_3 там не жила, ні як дружина, ні як співмешканка, в будь-яку секунду може покинути і поїхати. ОСОБА_3 ніде не працювала, він бачив як вона працювала на землі влітку на АДРЕСА_4 один сезон, не весь час працювала, востаннє бачив як вона працювала на садибі років 8 тому, як вона торгувала то легка на руку так краще не торгувати, любила гроші тільки тих грошей ніхто не бачив, разом з ОСОБА_10 їздили років 8 тому, а пізніше він її не бачив. Розлучились вони приблизно у 90-х роках, вона готувала ОСОБА_17 і дітям, в одному будинку жили на АДРЕСА_4 , після розлучення нормального життя не було, до розлучення вони жили полюбовно, скандали він чув, після розлучення вони не жили як чоловік і дружина. Чи були спільні кошти йому невідомо, вона вкладала гроші у свій бізнес в ОСОБА_7 , торгувала вона тим товаром, що виростили разом, у неї не було джерела доходів. У зведенні будинку було 80 відсотків вкладу батька, а 20 відсотків це ОСОБА_10 гроші, які не встигала вивезти в ОСОБА_7 , ОСОБА_11 допомагала деколи і це не означає що вона будувала, за час сумісного проживання вона особисто посадила троянди і клумби.

Свідок ОСОБА_18 показала у судовому засіданні, що вона приїздила у с.Бутово Старобільського району до матері і бабусі, знає що було весілля, ОСОБА_19 і ОСОБА_11 жили з батьками на АДРЕСА_4 , а потім вони розійшлись. Як батьки ОСОБА_10 допомагали, то ОСОБА_11 жила, а потім від`їздила, приїде і місяць-два побуде і їде, місяців по 8-10 вона її не бачила, син ОСОБА_5 залишався з бабою і дідом, з 2000 року ОСОБА_11 була тут два-три місяці, років 22 ОСОБА_11 каталась туди-сюди, вона приїздила до своїх дітей, їздила інколи на ринок торгувати. Будинок зводили батьки допомагали і брати. Вона була на входинах, будинок був дороблений, в хаті було все, вони гуляли в гаражі бо було прохолодно, огорожа була, двір замощений, теплиця були. Вона бачила як ОСОБА_11 грузилась і їздила на ринок. ОСОБА_11 приїздила років 2-3 тому, так їй розповідали люди, а вона сама не бачила. Про відсутність ОСОБА_3 їй відомо зі слів матері, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , батьків ОСОБА_15 . Вони мешкали в одній хаті а чи разом чи окремо їй не відомо, про господарство не відомо, їсти готувала тітка ОСОБА_22 , їли вони разом і ОСОБА_11 і діти, на входинах ОСОБА_11 поводилась як господарка.

Свідок ОСОБА_23 показала у судовому засіданні, що вона є сусідкою і ОСОБА_4 і ОСОБА_3 спочатку жили як сім`я, а потім почалась руїна, вони постійно сварились, ОСОБА_3 більше часу була в Росії, коли ОСОБА_5 було чотири місяці то ОСОБА_11 не було, дітей виховували дід з бабою, спочатку вони проживали на АДРЕСА_4 , доки з батьком не звели хату, батько їм подарував будинок у 2007р. і вони переїхали і ОСОБА_3 з дітьми переїхали. Розлучились вони у 2001р., у новій хаті чи мешкали разом їй невідомо, ОСОБА_11 жила з дітьми на АДРЕСА_4 . На входинах вона була, будинок був готовий на 100 відсотків, все було довершено, і гараж був і літня кухня, батько ОСОБА_15 допомагав. ОСОБА_10 жив з батьками на АДРЕСА_4 і діти, ОСОБА_11 то приходила, то в ОСОБА_24 поїхала в ОСОБА_7 . ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не розповідали про особисте, вона востаннє бачила ОСОБА_3 у 2013р. як вона приїздила до дітей на ОСОБА_25 у с.Піщане, Рази два на рік точно ОСОБА_3 їздила, якщо поїде то її немає по три місяці, говорила що мати хвора. У 2008р. ОСОБА_10 звернувся взяти у борг гроші ОСОБА_11 просила на готель якийсь бізнес для дітей, виходить що для неї, він повертав гроші, не вийшло і довелось машину віддавати. ОСОБА_3 приїздила дітям готувала, ОСОБА_4 часто до батьків ходив харчуватись.

Відповідно до копії паспорта громадянина України (т.1 а.с.4зворот) ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.12.2013р.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу (т.1 а.с.6) шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, про що у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 09.10.2001р. зроблено запис за №169 Старобільським райвідділом РАГС Луганської області.

Згідно копії акту про встановлення місця проживання від 09.09.2019р. (т.1 а.с.7) акт складено депутатом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області на засвідчення факту проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердження мешканців села ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з колишнім чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сином ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали за одною адресою та вели спільне господарство до 2014 року. З 2014 року ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 17.10.2007р. (т.1 а.с.9) дарувальник ОСОБА_27 зобов`язується передати належний йому житловий будинок у власність обдаровуваного, а обдаровуваний ОСОБА_4 зобов`язується прийняти у дар вказаний житловий будинок, предметом договору є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розміщений на земельній ділянці, розмір якої становить 0,16га згідно з державним актом на землю. Договір посвідчено 17.10.2007р. приватним нотаріусом Старобільського РНО Пульним М.М., зареєстровано у реєстрі за №4336.

Відповідно до копії дублікату договору дарування житлового будинку від 28.11.2007р. (т.1 а.с.59) ОСОБА_27 передав, а ОСОБА_4 прийняв у дар земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,1226га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчено 28.11.2007р. приватним нотаріусом Старобільського РНО Пульним М.М., зареєстровано у реєстрі за №4877.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №861516 (т.1 а.с.10) ОСОБА_4 , який проживає: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.11.2007р. реєстр№4877 є власником земельної ділянки площею 0,1226га яка розташована АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, акт видано 29.11.2007р.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Бутівської сільської ради Старобільського району Луганської області №61 від 22.08.2007р. (т.1 а.с.40) розглянувши представлені РБТІ матеріали на ОСОБА_27 , акт комісії від 20.08.2007р. на прийняття в експлуатацію житлового будинку і госпбудівель, розташованих в АДРЕСА_1 , вирішено затвердити акт комісії, прийняти в експлуатацію двоповерховий одноквартирний 5-кімнатний житловий будинок загальною площею 167,6м.кв. і жилою площею 81,7м.кв. і госпбудівлі.

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Старобільське РБТІ» станом на 09.12.2019р. (т.1 а.с.62-67) техпаспорт виконано на замовлення ОСОБА_4 , зазначено рік будівництва житлового будинку 2006р, прибудови, вхідного ганку, навісу 2006р., літньої кухні-гаражу, вольєру, душу, вбиральні, теплиць, зливної ями, оглядової ями 2002р.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.2 а.с.107) власником автомобіля Fiat Ducato 230L реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_28 , дата реєстрації 19.07.2011р.

На виконання ухвали суду від 27.11.2019р. про витребування доказів (т.1 а.с.25) відповідачем ОСОБА_4 повідомлено про відсутність документів, які підтверджують право власності на скутер Хонда Діо 27 (т.1 а.с.29).

Обставина перейменування у АДРЕСА_1 визнана сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України є такою, що не потребує доказування.

Таким чином з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи було достовірно встановлено, що шлюб між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 було розірвано 09.10.2001р. та після розірвання цього шлюбу відповідачем ОСОБА_4 17.10.2007р. отримано у дар житловий будинок АДРЕСА_1 та 29.11.2007р. отримано у дар земельну ділянку для його обслуговування, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (т.1 а.с.а.с.6, 9,10,59).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів придбання у власність відповідачем ОСОБА_4 автомобіля «Фиат Дукат» реєстраційний номер НОМЕР_1 та скутера «Хонда Дио 27», визнати на які право спільної сумісної власності просить позивачка, сторонами суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно ч.2 ст.74 СК України, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно п.2 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка для його обслуговування, які належать відповідачу ОСОБА_4 на підставі договорів дарування і відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України є його особистою приватною власністю, істотно збільшились у вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат позивачки ОСОБА_3 , позивачкою суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.01.2018р. у справі № 337-5266/15-ц провадження № 61-1678св17 викладено висновок про те, що для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

У постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.08.2019р. у справі №588/350/15 провадження № 61-30273св18 викладено висновок проте, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

У постановах Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.06.2021р. у справі №554/1251/20 провадження №61-572св21, від 07.12.2020р. у справі №295/14208/18-ц провадження №61-12879св20, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20.01.2021р. у справі №178/90/18-ц провадження №61-12353св20 викладено висновок про те, що правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. З наведених положень можливо встановити ознаки подружніх відносин, зокрема ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

У судовому засіданні з показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 жили в одному будинку, разом працювали в теплицях і, водночас, про спільний розподіл доходів і видатків свідку не відомо. З показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 разом саджали огород, торгували продукцією з огороду і, водночас, свідку невідомо про розподіл коштів і те, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 разом працювали і заробляли гроші є особистою думкою свідка. З показань свідка ОСОБА_14 встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 говорили що усі зароблені гроші йшли на будівництво. З показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що позивач ОСОБА_3 працювала на землі влітку на АДРЕСА_4 тому і після розлучення позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 не жили як чоловік і дружина. З показань свідка ОСОБА_18 встановлено, що позивач ОСОБА_3 приїздила до своїх дітей, їздила інколи на ринок торгувати і будинок зводили батьки допомагали і брати і що позивач ОСОБА_3 , та відповідач ОСОБА_4 мешкали в одній хаті а чи разом чи окремо свідку не відомо. З показань свідка ОСОБА_23 встановлено, що їй невідомо чи мешкали разом позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4 та що відповідач ОСОБА_4 на прохання позивачки ОСОБА_3 брав грошові кошти у борг.

Досліджені у судовому засіданні матеріали справи (т.1 а.с.а.с.4,7) та дані у судовому засіданні свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 показання не містять відомостей про наявність у відносинах позивачки ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_4 всіх ознак у сукупності, що притаманні подружжю: наявності у них спільного бюджету, ведення ними спільного господарства, проведення ними спільних витрат, придбання ними майна в інтересах сім`ї, а самі по собі лише проживання позивачки і відповідача в одному будинку і реєстрація місця проживання позивачки у будинку, належному відповідачу, не є достатніми для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

Такий висновок узгоджується з висновками, викладеними у постановах Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.01.2018р. у справі № 337-5266/15-ц провадження № 61-1678св17, від 22.06.2021р. у справі №554/1251/20 провадження №61-572св21, від 07.12.2020р. у справі №295/14208/18-ц провадження №61-12879св20, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20.01.2021р. у справі №178/90/18-ц провадження №61-12353св20, постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.08.2019р. у справі №588/350/15 провадження № 61-30273св18.

Оскільки належних і допустимих доказів, які вказують на наявність встановлених між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 у період з 01.01.2004р. по 2014р. відносин притаманних подружжю, належних і допустимих доказів придбання відповідачем ОСОБА_4 у цей період автомобіля «Фиат Дукат» реєстр№ НОМЕР_1 та скутера «Хонда Дио 27», належних і допустимих доказів участі у цей період позивачки ОСОБА_3 у придбанні відповідачем ОСОБА_4 житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування та належних і допустимих доказів істотного збільшення вартості цього майна внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат позивачки ОСОБА_3 , позивачкою суду не надано, а відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і дружини у період з 01.01.2004р. по 2014р., про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1226га кадастровий номер :01:005 розташовану за вказаною адресою, автомобіль «Фиат Дукат» реєстр№ НОМЕР_1 та скутер «Хонда Дио 27», стягнення на користь позивачки з відповідача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «Фиат Дукат» реєстр№ НОМЕР_1 та скутера «Хонда Дио 27» у розмірі 30 000грн. і припинення права спільної сумісної власності на вказане майно, є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити за недоведеністю.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, тому судові витрати понесені позивачкою у вигляді судового збору, сплаченого за подання позову, відшкодуванню не підлягають. Витрати на правову допомогу, про понесення яких зазначено відповідачем, розподілу не підлягають у зв`язку з відсутністю детального опису робіт (наданих послуг) відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України.

Керуючись ст.74 СК України, ч.1 ст.81, ст.ст.263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.10.2021р.

Суддя І.В. Кудрявцев