ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-392/2010
номер провадження 6/695/107/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ТОВ «ФК Форт» із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, в які просить:

- замінити стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» () у виконавчих листах №2-392/2010;

- замінити стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТОВ «ФК ФОРТ» () у виконавчому провадженні №44499245.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник вказує, що 04.06.2010 року Золотоніський міськрайонний суд ухвалив рішення по справі №2-392/2010 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z028 від 23.08.2007р. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі БАНК».

На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, по якому в Золотоніському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №44499245.

25.04.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі БАНК та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 42053, відповідно до якого право вимоги за зобов`язаннями, в тому числі і за кредитним договором №Z028 від 23.08.2007р., перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2020 року було замінено стягувача ПАТ «ВіЕйБі БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі №2-392/2010.

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, в тому числі передбаченими кредитним договором №Z028 від 23.08.2007р. перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

У зв`язку з вище викладеним заявник просить замінити стягувача.

У судове засідання представник ТОВ «ФК Форт» не з`явився, у прохальній частині заяви просив розглянути заяву без участі представника.

Учасники справи та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату, місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (ч.3 ст. 442 ЦПК України).

Судом досліджено матеріали цивільної справи №2-392/2010 за позовом ВАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z028 від 23.08.2007р. та встановлено наступне.

04.06.2010 рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від по справі №2-392/2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість в сумі 43 628,13 доларів США, що еквівалентно 348 588,76 (триста сорок вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 76 копійок., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 38 177,80 доларів США, що еквівалентно 305 040,62 (триста п`ять тисяч сорок) грн.. 62 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 3 843,24 долара США, що еквівалентно 30 707,49 (тридцять тисяч сімсот сім) грн. 49 коп.; пені за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом і за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1 607,09 доларів США, що еквівалентно 12 840,65 (дванадцять тисяч вісімсот сорок) грн. 65 копійок, що в загальному становить 348 588,76 (триста сорок вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 76 копійок на транзитний рахунок в ВАТ «ВіЕйБі Банк» № 0, код ЄДРПОУ (ЗКПО) 19017842, МФО 380537. Стягнуто також з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» витрати по сплаті судового збору - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 (сто двадцять) гривень 00 копійок.

25.04.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі БАНК та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №42053, відповідно до якого право вимоги за зобов`язаннями, в тому числі й за кредитним договором №Z028 від 23.08.2007р., перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

04.02.2020 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області було замінено стягувача ПАТ «ВіЕйБі БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа в справі №2-392/2010.

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, в тому числі передбаченими кредитним договором №Z028 від 23.08.2007р. перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

У Золотоніському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №44499245 відносно ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-392/2010 від 14.02.2011 р., виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, що стверджено копією матеріалів вказаного виконавчого провадження.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Абзацом першим частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених норм вбачається, що в разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво в матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної судової практики Європейського суду з прав людини судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні ( рішення у справі «Скордіно проти Італії» («Scordino v. Italy»), № 36813/97). Виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справах «Сіка проти Словаччини» («Sika v. Slovak»), № 2132/02 від 13 червня 2006 року; «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20), від 21.10.2020 року у справі № 2-2217/2010 (провадження № 61-4421св20), від 03.11.2020 року у справі № 436/7574/12 (провадження № 61-467св20).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, вбачається, що право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором №Z028 від 23.08.2007р. перейшло до ТОВ «ФК Форт».

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 наведено правовий висновок про те, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79,86 Господарського процесуального кодексу України(статті 77-82,89 ЦПК України), тобто за перевірки та оцінки доказів, наданих в обґрунтування відповідної заяви, зокрема їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути дана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній статтею 204 ЦК України.

Судом не встановлено, що вищезазначені договори про відступлення прав вимоги оспорюються або визнані у встановленому порядку недійсними.

Натомість суд приймає до уваги, що виконавчий лист №2-392/2010 р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №Z028 від 23.08.2007 р. пред`явлений до примусового виконання та на цій підставі у Золотоніському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №44499245.

За таких обставин суд вважає, що заява ТОВ «ФК Форт» в частині зміни сторони стягувача правонаступником у виконавчому провадженні №44499245 є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Натомість вимога про заміну стягувача у виконавчому листі не підлягає задоволенню, оскільки така заміна відповідно до ч.5 ст.442 ЦПК України можлива лише при невідкритому виконавчому провадженні.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги заяви ТОВ «ФК Форт» підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 12, 18, 442 ЦПК України, ст.ст. 3, 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження» суд,-

УХВАЛИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження задовольнити частково.

Замінити стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТОВ «ФК ФОРТ» () у виконавчому провадженні №44499245.

У решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя М.Ю. Степченко