03.11.2021 Справа № 756/8300/21
Унікальний № 756/8300/21
Провадження № 2/756/4762/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Будінвестмонтаж» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства закритого типу «ДВК» про припинення правовідношення за договором шляхом його розірвання, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПП «Будінвестмонтаж» у травні 2021 року через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідачів, у якій просить розірвати Договір на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року, укладений між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 .

У підтвердження своїх вимог позивач зазначив, що між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та ОСОБА_2 укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року, згідно умов якого АТЗТ «ДВК» приймає ОСОБА_2 у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фінансування останньою цього будівництва, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , запланований початок будівництва - 3 квартал 2005 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 3 квартал 2006 року.

У подальшому сторони договору шляхом укладення Додаткових угод продовжували запланований початок будівництва та дату введення будинку в експлуатацію.

У свою чергу між АТЗТ «ДВК» та позивачем ПП «Будінвестмонтаж» 02 березня 2009 року укладено Договір про передачу функцій замовника № 1/09, згідно якого сторони домовились про передачу функцій замовника будівництва 1,2,3 черг житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами вказаного Договору № 1/09, АТЗТ «ДВК» передало у власність ПП «Будінвестмонтаж» майнові права на житлові, нежитлові приміщення та паркінг 1,2,3 черги будівництва житлового комплексу, а також надало право позивачу укладати будь-які господарські договори з іншими фізичним та юридичними особами, в тому числі передавати в заставу майнові права на житлові і нежитлові приміщення даного об`єкту, які будуть побудовані в майбутньому.

У зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 , який є спадкоємцем ОСОБА_2 , не має права на цю квартиру, а Договір на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року порушує його права та підлягає розірванню, оскільки згідно його умов відповідач повинен профінансувати 100% вартості квартири за ціною 2150 грн. за 1 кв.м. до 15 серпня 2005 року.

Позивач стверджує, що саме розрахунковий документ з відповідною відміткою банку про внесення коштів у встановлений Договором строк свідчить про розрахунок між відповідачами, внаслідок чого у позивача виникає обов`язок за Договором про передачу функцій замовника № 1/09 від 02 березня 2009 року передати за результатами здійснення будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та введення його в експлуатацію відповідачу ОСОБА_1 .

Однак в цьому випадку факт внесення паю (коштів) відповідачем відсутній. Таким чином позивач вважає, що його права порушені відповідачем, оскільки спадкодавцем останнього не сплачено передбачену спірним договором суму коштів, що є підставою для його розірвання.

За вказаним позовом ухвалою суду від 07.06.2021 відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їхньому задоволенні. Також додав, що надана довідка АТЗТ «ДВК» про сплату коштів за Договором на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року та прибуткові касові ордери про сплату коштів на користь Кредитної спілки «КСВУ» не є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт сплати ОСОБА_2 цих коштів за вищевказаним договором в сумі 107 812,60 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник у задоволенні позову просили відмовити у зв`язку з відсутністю жодних підстав для розірвання спірного договору, оскільки його умови повністю виконані спадкодавцем відповідача ОСОБА_2 . Також просили стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 фактично понесені та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

У судове засідання представник відповідача АТЗТ «ДВК» не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та ОСОБА_2 укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-1 від 28 квітня 2005 року, згідно умов якого АТЗТ «ДВК» приймає ОСОБА_2 у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фінансування останньою однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , запланований початок будівництва - 3 квартал 2005 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 3 квартал 2006 року.

Пунктом 1.4.2 Договору встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснює фінансування будівництва житлового будинку на умовах наступного графіку: І етап - фінансування 100% вартості вноситься за ціною 2150 грн. за 1 кв.м. до 15 серпня 2005 року; та може отримати у власність житло, що буде збудоване АТЗТ «ДВК» за умови повного фінансування у 100 відсотків загальної площі відповідного об`єкту в терміни та на умовах, вказаних у Договорі.

Відповідно до п. 3.1.4 Договору протягом 20 днів після вводу будинку в експлуатацію ОСОБА_2 зобов`язана отримати «Довідку про фінансування у 100 % загальної площі конкретної квартири за договором» для оформлення права власності на профінансовану квартиру та у встановлений законодавством термін прийняти у власність вказаний об`єкт, а АТЗТ «ДВК» згідно п. 3.2.2 Договору зобов`язаний протягом 20 робочих днів після закінчення будівництва будинку і введення його в експлуатацію та при умові виконання ОСОБА_2 зобов`язань по оплаті передати йому документ для оформлення права власності на об`єкт інвестування - «Довідку про фінансування у 100 % загальної площі конкретної квартири за договором».

Згідно п. 1 Додаткової угоди № 1 від 06 квітня 2006 року до Договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року цей договір на участь у пайовому будівництві було розірвано за взаємною згодою сторін.

За умовами п. 1 Додаткової угоди № 2 від 07 квітня 2006 року до Договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року було внесено зміни до п. 1 Додаткової угоди №1 від 06 квітня 2006 рокудо Договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-1 від 28 квітня 2005 року, а саме: на підставі п. 7.6. Договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року сторони домовились про викладення п. 1.3. Договору в новій редакції: однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , запланований початок будівництва - 1 квартал 2006 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 3 від 02 листопада 2007 року до Договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року було внесено зміни до п. 1.3. Договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-1 від 28 квітня 2005 року, який викласти в наступній редакції: однокімнатна квартира АДРЕСА_3 , запланований початок будівництва - 4 квартал 2006 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію -1 квартал 2008 року.

02 березня 2009 року між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та позивачем Приватним підприємством «Будінвестмонтаж» укладено Договір про передачу функцій замовника № 1/09, згідно умов якого АТЗТ «ДВК» передало у власність ПП «Будінвестмонтаж» майнові права на житлові, нежитлові приміщення та паркінг 1,2,3 черги будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , а також надали право ПП «Будінвестмонтаж» укладати будь-які господарські договори з іншими фізичним та юридичними особами, в тому числі передавати в заставу майнові права на житлові і нежитлові приміщення даного об`єкту, які будуть побудовані в майбутньому.

На вимогу п. 1.4. Договору від 02 березня 2009 року ПП «Будінвестмонтаж» зобов`язується виконати за АТЗТ «ДВК» всі зобов`язання стосовно передачі у власність житлових та нежитлових приміщень будь-яким фізичним і юридичним особам, зобов`язання перед якими існують у АТЗТ «ДВК» на підписання даного договору.

Згідно додаткової угоди від 12 травня 2011 року до договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року, укладеної між АТЗТ «ДВК», ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Будінвестмонтаж» внесено зміни до договору на участь у пайовому будівництві від 28 квітня 2005 року №63-03/С-2 та перенесено заплановану дату введення в експлуатацію об`єкта будівництва на перший квартал 2012 року, а також збільшено планову загальну площу об`єкта інвестування до 47,80 кв. м.

Як вбачається з довідки АТЗТ «ДВК» про сплату коштів за Договором на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року та прибуткових касових ордерів про сплату коштів на користь Кредитної спілки «КСВУ», ОСОБА_2 повністю виконані свої фінансові зобов`язання за умовами спірного Договору на участь у пайовому будівництві № 63-03/С-2 від 28 квітня 2005 року.

Окрім того, Рішенням від 04 червня 2014 року Оболонського районного суду м. Києва у цивільній справі № 756/2052/14, що набрало законної сили 15 червня 2014 року, визнано за інвестором ОСОБА_2 майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 листопада 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4, виданого Державним нотаріусом другої Київської нотаріальної контори Погорілою Л.С., відповідач ОСОБА_1 є інвестором та володіє майновими правами на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України (поняття права власності), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 є правомірним власником майнових прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , а відтак у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 фактично понесені та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та ст. 316 ЦК України, керуючись ст. 12, 81, 82, 133, 137, 141, 89, 263, 269 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Будінвестмонтаж» (; адреса місцезнаходження: Київська обл., м. Вишгород, вул. Київська, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 03 листопада 2021 року.

Суддя,- Белоконна І.В.