Справа № 606/1770/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Трачук З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гагра Республіка Абхазія (Грузія); батьками якого є: батько - громадянин України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати громадянка Російської Федерації - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Гагра Республіка Абхазія у неї та у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2 . ОСОБА_2 набув громадянства України відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про громадянство" з 21.05.2007 року. Звернувшивсь до Теребовлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) із заявою про поновлення актового запису про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявниці було відмовлено оскільки пред"явлене свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 28.05.2007 року Гагрським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Республіки Абхазія не створює будь-які правові наслідки і не може бути підставою для поновлення актового запису, так як видано відділом реєстрації актів цивільного стану розміщеного на окуповані території Грузії. На даний момент заявниця разом із чоловіком та сином проживає на території України. Зважаючи на вищевикладене, заявник просить суд встановити факту народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гагра Республіка Абхазія (Грузія).

Заявник та її представник в судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі та просили її задоволити з наведених в ній підстав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгялу справи.

Заслухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається із паспорта громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон № НОМЕР_2 від 13.11.2018 року ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації.

Відповідно до перекладу з російської мови на українську, засвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар В.І., ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 м. Гагра Республіка Абхазія, про що в книзі реєсрації актів про народження 24.05.2007 року зроблено запис №88; батьки : батько - ОСОБА_3 українець, мати ОСОБА_1 вірменка.

Згідно довідки №11/2013 року начальника УДМС України в Тернопрільській області від 27.03.2013 року, ОСОБА_2 набув громадянства України згідно рішення УДМС України від 27.03.2013 року відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про громадянство" з 21.05.2007 року.

03.04.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 03.04.2014 року.

Згідно довідки №13-06/729 від 08.05. 2019 року, ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 з 05.12.2014 року по теперішній час.

Відповідно до відповіді Міністерсва юстиції Грузії від 16.01.2020 року, на запит міністерства юстиції України №13200/14862-32-19/19.1.1 від 09.12.2019 року, агенство по розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії повідомляє про неможливість задоволення клопотання у зв"язку із тим, що вказаний документ ОСОБА_4 складений на території колишньої АР Абхазія (Грузія) на території неконтрольованій легітимною владою Грузії; при цьому повідомляють що Грузія не признає структури Абхазії.

Як вбачається із відмови про поновлення актового запису про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданої Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) 23.06.2021 року №410/25.13.1-07.6, ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні актового запису про народження ОСОБА_2 , оскільки пред"явлене свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 28.05.2007 року Гагрським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Республіки Абхазія не створює будь-які правові наслідки і не може бути підставою для поновлення актового запису, так як видано відділом реєстрації актів цивільного стану розміщеного на окуповані території Грузії. Республіка Абхазія це самопроголошена республіка, держава з обмеженим визнанням на території Грузії, яка не визнається світовою спільнотою як незалежна; Уряд Грузії, як цивілізований світ, розглядає її як окуповану Росією територію Грузії, з якої не можливо витребувати та отримати документи; будь-який акт (рішення, документ), виданний структурами Абхазії є недійсним і не створює правових наслідків (лист Агенства по розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії №77/10384 від 16.01.2020р.)

Відповідно до вимог частин першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Суд зазначає, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян (Консультативний висновок Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії»). Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cypгus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozeг v The Republikof Moldova and Russia», «Ilascu and Others v The Republikof Moldova», грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Набії наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищенність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй звернутися до компетентних органів для отримання свідоцтва про народження сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявні вимоги ОСОБА_1 , заінтересована особа: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про встановлення факту народження, слід задовольнити.

Керуючись п.1,7 ч.1 ст. 315, ст. 4, 10, 247, 264, 265, 273, 293, 315, 317, 496 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гагра Республіка Грузія.

Батьками ОСОБА_2 є: батько - громадянин України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати громадянка Російської Федерації - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.09.2021 року

Головуючий суддя І.Б. Марціцка