ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4030/20
провадження № 2/753/3491/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Лужецької О.Р.

при секретарі Григораш Н.М.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з відповідача, яка є власником квартири АДРЕСА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 14 267 грн. 21 коп., суму інфляційних втрат 1 832 грн. 42 коп., 3% річних в розмірі 820 грн. 78 коп., посилаючись на те, що внаслідок несумлінного ставлення відповідача до своїх обов`язків по сплаті сум за спожиті житлово-комунальні послуги, позивач зазнає збитків стосовно утримання будинку. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К.від 13.03.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02.06.2020 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує щодо задоволення позову, з огляду на наступне. Вказує, що позивачем житлово-комунальні послуги відповідачу не надавалися або надавалися неналежним чином. Зазначає, що при прийнятті ОСББ «Драгоманова 40-З» будинку на баланс було встановлено, що заявлені позивачем послуги не надавалися, про що був складений відповідний акт.

10.06.2020 р. від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній наводить спростування тверджень відповідача у відзиві на позов та наполягає на задоволенні позовних вимог.

15.07.2020 р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позову.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя, 27.11.2020 у встановленому ЦПК України порядку справу передано у провадження судді Лужецької О.Р.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Лужецької О.Р. від 16.12.2020 р. справу прийнято до свого провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із протоколом засідання правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 26 від 19.07.2013 р., та наказом голови правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 28.08.2018 р., визначено ТОВ «Перший український експертний центр» експлуатуючою організацією на житлові будинки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3, з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_4 . (т.1, а.с.12,16)

Відповідно до акту прийомання-передачі від 27.12.2013 р., ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло на обслуговування та експлуатацію будинок АДРЕСА_4 . (т.1 а.с.12 -15)

Згідно акту приймання-передачі від 03.06.2019 р. будинок АДРЕСА_5 з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» передано в управління ОСББ «Драгоманова 40-З» (т.1 а.с.17-19)

Таким чином, до червня 2019 р. позивач був обслуговуючою організацією вказаного будинку та здійснював його утримання, обслуговування та експлуатацію.

Відповідно до інформаційної довідки №199026616 від 05.02.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 28.08.2014 р. (т.1 а.с.246-б)

Як вбачається із матеріалів справи, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресо: АДРЕСА_5 позивачем було укладено: договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012 р., договір № 107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012 р., договір № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів від 01.10.2012 р., підрядний договір №21/13 на технічне обслуговування обладнання систем ОС (ДСС) від 01.08.2013 р., договір № 03-6907 від 01.02.2014 р. щодо проведення захисту від шкідників та комплексу протиепідемічних заходів. Крім того, в матеріалах справи наявні відповідні акти приймання наданих послуг за вказаними договорами.

Заперечуючи надання відповідачем послуг по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території сторона відповідача посилається на дефектний акт по обладнанню та комунікаціям будинку АДРЕСА_5 від 03.06.2019 р., складаний при передачі будинку з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» в управління ОСББ «Драгоманова 40-З» (а.с.23-26).

Однак з даного дефектного акту, не вбачається, що позивачем не було надано відповідних житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, сторона позивача не визнає дефектний акт по обладнанню та комунікаціям будинку АДРЕСА_5 від 03.06.2019 р. , оскільки останній був складений без присутності представника позивача та підписаний тільки головою правління ОСББ «Драгоманова 40-З».

Крім того, твердження сторони відповідача спростовуються відповідними актами приймання робіт за договорами укладеними позивачем для забезпечення надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, вбачається, що 18.02.2017 р. відповідач зверталась до позивача із письмовим зверненням щодо завищених тарифів та неякісного надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. (а.с.27-28)

20.02.2017 р. позивач листом відповів відповідачу на її звернення, навів спростування щодо завищених тарифів та неякісного надання послуг, а також повідомив про наявність за нею заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. (а.с.29-30)

Вбачається, що заперечення відповідача щодо позову, серед іншого полягають з незгодою з тарифами на надання послуг, оскільки останні завищенні.

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних відносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13)

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних відносин) споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів Українивід 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання зі сплати наданих послуг по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, правильність якого перевірена судом за ним за період з 01.02.2017 по 03.06.2019 утворилась заборгованість яка станом на 19.02.2020 р. складає 14 267 грн. 21 коп.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13).

Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 1 832 грн. 42 коп., та 3% річних в сумі 820 грн. 78 коп.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, належних доказів ненадання послуг по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території, невірності розрахунку заборгованості, відсутності обов`язку по оплаті отриманих послуг позивачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Крім того, відповідач заперечуючи проти позову з підстав завищених тарифів на послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території, не звернувся до суду із зустрічним позовом про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за правильними тарифами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 14 267 грн. 21 коп., інфляційних втрат в розмірі 1 832 грн. 42 коп., та 3% річних в сумі 820 грн. 78 коп.є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» () заборгованість за оплату комунальних послуг в розмірі 14 267,21 грн., 3% річних в розмірі 820,78 грн., інфляційні витрати - 1 832,42 грн., а всього 16 920,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» () судовий збір в розмірі 2102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Р. Лужецька