Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-1946/11
Провадження 4-с/711/103/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_2 ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_2 .

Скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 51 497,57 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових, прав на нерухоме майно № 273411822 від 06.09.2021р., ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина магазину (об`єкта нежитлової нерухомості), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 26669074.

Також у вищезазначеній довідці міститься інформація про наявність обтяження: 201674 від 22.02.2013р., зареєстрованого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33764575 від 06.02.2013, видавник: Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, вид обтяження: арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , опис предмета обтяження: все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення: 51497,57 грн., заборона здійснювати відчуження.

30.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси з заявою про скасування арешту накладеного по виконавчому провадженню № 33764575.

Придніпровський ВДВС у м. Черкаси Цетрального МУ МЮ (м.Київ) листом №43198 від 08.09.2021 повідомив, що виконавче провадження № 33764575 з примусового виконання листа 2-1946 від 20.08.2011 року виданого Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 51 497,57 грн. було завершено 24.05.2013 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», (скасування рішення яке підлягало виконанню).

Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси з посиланням на ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», довів до відома ОСОБА_1 , що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебувають відкриті та незавершені виконавчі провадження в яких ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є боржником.

Таким чином, наявність запису про арешт всього нерухомого майна, що належить Скаржнику позбавляє останнього, як власника, правомочності на вільне розпорядження належним йому нерухомим майном.

З урахуванням викладеного вище, скаржник звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив зобов`язати посадових осіб Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), реєстраційний номер обтяження № 201674 від 22.02.2013р., накладений Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33764575 від 06.02.2013р.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року прийнято до провадження судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчика Р.В. Призначено судове засідання з розгляду даної справи з повідомленням сторін.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Проте надав суду письмову заяву в якій зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд даної справи без його участі.

Представник ВДВС в судове засідання не з`явився. Разом з тим, від представника державної виконавчої служби Шаповал О.А., надійшло клопотання в якому останній просив провести розгляд даної скарги без участі представника ДВС за наявними в матеріалах справи документами.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Однак надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ст.450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та у відсутність стягувача, боржника та державного виконавця.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 51 497,57 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових, прав на нерухоме майно № 273411822 від 06.09.2021р., ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина магазину (об`єкта нежитлової нерухомості), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 26669074.

Також у вищезазначеній довідці міститься інформація про наявність обтяження: 201674 від 22.02.2013р., зареєстрованого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33764575 від 06.02.2013, видавник: Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, вид обтяження: арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , опис предмета обтяження: все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення: 51497,57 грн., заборона здійснювати відчуження.

30.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси з заявою про скасування арешту накладеного по виконавчому провадженню № 33764575.

Придніпровський ВДВС у м. Черкаси Цетрального МУ МЮ (м.Київ) листом №43198 від 08.09.2021 повідомив, що виконавче провадження № 33764575 з примусового виконання листа 2-1946 від 20.08.2011 року виданого Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 51 497,57 грн. було завершено 24.05.2013 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», (скасування рішення яке підлягало виконанню).

Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси з посиланням на ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», довів до відома ОСОБА_1 , що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебувають відкриті та незавершені виконавчі провадження в яких ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є боржником.

Згідно з статтею 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічне вбачається із змісту частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи, що лист-відповідь начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохименко Ю.В. № 43198 від 08.09.2021 року була отримана скаржником 08.09.2021 року, тому вказана скарга подана в межах встановленого ст. 449 ЦПК України строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями (№ 606-ХІV в редакції від 18.01.2013р., який діяв на час накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Частинами 1, 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV в редакції від 18.01.2013р.) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до п.п. 3.13.2. п. 3.13. Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. в редакції чинній станом на 24.05.2013р., у разі якщо виконавче провадження було завершено, а витрати на організацію та проведення виконавчих дій не були стягнуті, постанова про стягнення витрат на організацію та проведення виконавчих дій виділяється в окреме провадження в порядку, передбаченому підпунктом 3.7.4 пункту 3.7 цього розділу.

У відповідності з п. 3.19. Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. в редакції чинній станом на 24.05.2013р., надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV в редакції від 18.01.2013р.). встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, у випадку, якщо державний виконавець приймає постанову про завершення виконавчого провадження, а в останньому не сплачені витрати виконавчого провадження, постанова про стягнення витрат на організацію та проведення виконавчих дій виділяється в окреме провадження, що передбачає прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та направлення її копії рекомендованим листом з повідомленням про вручення боржнику.

На підставі наведеного вище вбачається, що саме на державного виконавця покладений обов`язок контролювати надходження цих коштів та у разі несплати - виділяти дані витрати в окреме провадження, а копію про відкриття направляти боржнику для виконання.

Слід зазначити, що виконавче провадження щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження відкрито не було, що підтверджується відповіддю Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 39553 від 10.08.2021р. в якому зазначені всі виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 , серед яких відсутнє будь-яке, що відкрито за наслідками несплати витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

Як вже було встановлено судом, виконавче провадження № 33764575 було завершено 24.05.2013р. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з скасуванням рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Також судом було встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебувають відкриті та незавершені виконавчі провадження в яких ОСОБА_1 є боржником.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час на примусовому виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) не перебувають виконавчі документи відносно боржника ОСОБА_1 ..

А тому, відповідно до вимог ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV в редакції від 18.01.2013р.), державний виконавець повинен був скасувати накладений арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для застосування таких заходів примусового виконання рішення, як обтяження нерухомого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями Конституції України (стаття 41) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.316, 317 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1-2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 251 ЦПК України, - за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 50, 57 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями, ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст. 447, 450, 451 ЦПК України, -

вирішив:

Скаргу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( , адреса: м. Черкаси, пр.-т Хіміків, 50), стягувач ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 ) - задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), реєстраційний номер обтяження № 201674 від 22,02.2013р., накладений Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33764575 від 06.02.2013р.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р. В. Демчик