ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/1048/20
провадження № 2-о/753/97/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю

представника заявника ОСОБА_1 ;

заінтересованої особи ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Лариси Семенівни та ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт його проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з січня 2005 по день відкриття спадщини.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заявник ОСОБА_3 посилається на наступне.

Так, в січні 2005 року заявник та ОСОБА_4 почали спільно проживати у її двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, тобто жили однією сім`єю. Разом з ними проживав син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , якого заявник вважав своєю дитиною, займався його вихованням, піклувався про нього, оскільки батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , був лише формально записаний його батьком, ніколи дитиною не цікавився, жодної допомоги ані сину, ані колишній дружині не надавав. У 2010 році помер син ОСОБА_4 , та остання успадкувала квартиру у якій вони мешкали, яка у подальшому була відчужена та придбана нова квартира АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з зазначеної вище квартири. З метою прийняття спадщини заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Лариси Семенівни з заявою на прийняття спадщини, однак заявнику надано роз`яснення про необхідність надання документів, що підтверджують факт проживання однією сім`єю з померлою, у зв`язку з чим, він звернувся до суду.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні.

В судовому засіданні, ухвалою суду залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , який просив суд залишити заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини без розгляду, оскільки вбачається спір про право.

Суд, врахувавши подане клопотання заінтересованої особи - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У поданій в порядку окремого провадження заяві заявник просить встановити факт його проживання разом з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з січня 2005 по день відкриття спадщини.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Підставою для розгляду цивільної справи в порядку окремого провадження можливого за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено у ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За нормою частини другої ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Спір щодо спадкового майна, у тому числі і встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем, підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Виходячи зі змісту поданої заяви, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же час підстави та порядок спадкування за законом регулюються положеннями Книги Шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зі змісту поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається, що заявник просить встановити факт з метою отримання спадку.

У поданому клопотанні заінтересована особа - ОСОБА_2 заперечує проти задоволення заяви, оскільки у заявника права на спадкування не має.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заявник претендує на майно, зокрема квартиру АДРЕСА_2 .

Оскільки право на зазначене майно оспорюється ОСОБА_2 , вбачається, що при розгляді даної справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_3 заявлено вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки зазначений факт не визнається ОСОБА_2 , а тому вбачається спір про право, а саме необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, для реалізації майнових прав про визнання права власності у порядку спадкування, виникнення у заявника права на спадкування за законом майна померлої, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову в порядку та з підстав, визначених ст. 1264 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про залишення заяви без розгляду у справі окремого провадження та роз`яснює заявнику його право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись стст. 3, 4, 5, 260-261, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуально кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Лариси Семенівни та ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.