Справа № 496/3025/20
Провадження № 2/496/311/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пасечник М.Л.

за участю секретаря Дигуляр А.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в підготовчому судовому засіданні зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі та припинення спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області, знаходиться вказана цивільна справа.

30.06.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що перебуває у спільній сумісній власності позивача та відповідача наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку площею 1,9999 га за реєстраційним номером 210 (кадастровий номер :01.002:0049) за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с/рада Усатівська автодорога (Київ-Одеса), Нерубайське- Усатого-Цементний завод, 6 км+935 м, земельна ділянка 2/6;

- нежитлову будівлю загальною площею 51,9 кв.м. реєстраційним номером 210 за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с/рада Усатівська автодорога (Київ-Одеса), Нерубайське-Усатого-Цементний завод, 6 км+935 м. земельна ділянка 2/6;

- земельну ділянку площею 0,0798 га за реєстраційним номером 10 (кадастровий номер :02:003:0924) за адресою: АДРЕСА_1 .

- житловий будинок, з господарськими будівлями, загальною площею 225,5 кв.м за реєстраційним номером 10 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати право власності на 1/2 частину у порядку поділу сумісного майна подружжя на наступне майно на:

- земельну ділянку площею 1,9999 га за реєстраційним номером 210 (кадастровий номер :01:002:0049) за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлові будівлі загальною площею 51,9 кв.м. реєстраційним номера 210 за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с/рада Усатівська автодорога (Київ-Одеса), Нерубайське-Усатого-Цементний завод, 6 км+9351 земельна ділянка 2/6;

- на земельну ділянку площею 0,0798 га за реєстраційним номером 1 (кадастровий номер :02:003:0924) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на житловий будинок, з господарськими будівлями, загальною площею 225 кв.м. за реєстраційним номером 10 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звернувся з вказаною зустрічною заявою.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні заперечував проти прийняття судом зустрічної позовної заяви у зв`язку з пропуском строку її подачі, а також зазначив, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області (суддя Галич О.П.) знаходиться цивільна справа №496/3786/21 за позовом ОСОБА_2 з аналогічними вимогами.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку з запровадженням в Одеській області «червоної зони», у зв`язку з погіршенням епідеміологічного стану захворюваності COVID-19 на території України.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Жученко Р.О. в підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою, а саме простудним захворюванням.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши зустрічну позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що зустрічну позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч.1 ст. 193 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

На підставі п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У зустрічній позовній заяві зазначена ціна позову 240000 грн. Однак, позивачем документально не підтверджена вказана ціна позову та суду не зрозуміло чим керувався позивач зазначаючи вказану ціну позову.

Ціна позову повинна відповідати дійсній ринковій вартості майна на момент подачі позову. Власники, або користувачі майна мають можливість безперешкодно, зробити оцінку майна.

Відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", доказом дійсної вартості нерухомого майна є складений суб`єктом оціночної діяльності звіт про оцінку майна.

Згідно вказаного Закону України, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна на момент звернення до суду. При цьому, вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Однак, у зустрічному позові не зазначено на підставі яких доказів позивачем визначено вартість спірного рухомого майна. Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується дійсна вартість кожного спільного майна.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, ОСОБА_2 необхідно зазначити, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що дану зустрічну позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.10.2021 року.

Суддя М.Л. Пасечник