№ 207/2284/21
№ 2/207/1128/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Мозоль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що 17.06.2021р. вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП № 65802865.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2021р., за заявою АТ КБ «ПриватБанк» (), адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 відкрите виконавче провадження за виконавчим написом №6657 від 06.11.20р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., згідно до якого звернено стягнення на предмет іпотеки - майно позивача в рахунок погашення боргу на користь відповідача у розмірі 1 664 692 грн. 22 коп. - нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 73,8 кв. м. житловою площею 48,1 м.кв, який належить на праві власності позивачу - ОСОБА_1 , що підтверджується копією цієї постанови. Позивач вважає дії відповідача незаконними та необґрунтованими з наступні причин: 14.01.2014р. рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська в рахунок погашення заборгованості за кредитним договоре від 15.02.2007 року в розмірі 184 467 грн. 61 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 48,1 м.кв., та земельну ділянку загальною площею 814 м.кв., які належать на праві власності ОСОБА_1 з виселенням її з житлового будинку.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.03.2016р., справа № 22-ц/774/2316/16р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15.02. 2007р., яка станом на 08.05.2012р. складає 23 087 долл.США, яка складається з заборгованості за кредитом 12 735 долл.США, процентами 6 137 долл.США. за комісією - 950 долл.США, пеня - 3 263 долл.США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.12.2016р. державним виконавцем Кравченко К.С. Баглійського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження по справі № 49246273 з примусового виконання про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ПриватБанк» у розмірі 17600 долл. США.

29.07.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 12 829 долл. США, що за курсом НБУ складає 330 241 грн. 88 коп. за кредитним договором від 15.02.2007 року. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільна справа №208/5421/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено. При цьому АТ КБ «ПриватБанк» у 2019 році стягує 330 241 грн. 88 коп., а виконавчим написом № 6657 від 06.11.2018 року, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., згідно до якого звернено стягнення на предмет іпотеки - майно позивача в рахунок погашення боргу на користь відповідача у розмірі 1 664 692 грн. 22 коп., а 14.01.2014р. рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15.02.2007р. в розмірі 184 467 грн. 61 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки. Таким чином порушується принцип за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначає, що відповідно до укладеного договору № DZHCGK 13220400 від 15.02.2007 року ОСОБА_1 15.02.2007 року отримала кредит у розмірі 17 600,00 [Доллар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.02.2017 року .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПриватБанк і позивач 15.02.2007 року уклали договір іпотеки № DZHCGK 13220400. Згідно з договором іпотеки позивач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 73,8 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку.

У порушення зазначених норм закону та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого Договором, суму кредиту й не сплатив проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком-випискою боргу.

Банк має право на задоволення вимог про стягнення процентів у сумі 12806,45 доларів 13187,28 доларів заявлених у виконавчому написі - 380,83 доларів згідно судового рішення), котрі заявлені до стягнення в заяві до приватного нотаріуса й нараховані за процентною ставкою 2,57% на місяць (п.3.2 Кредитного договору), нарахованих на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом, за період з 18.12.2015 р. по 17.07.2019 р.

Відповідно умов договору № DZHCGK 13220400 від 15.02.2007 р. строк дії договору до 14.02.2017 р., виконавчий напис вчинено 06.11.2018 р. - в межах строку дії Договору, а тому банком правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості в межах строку дій договору за період з 15.02.2007 р. по 28.08.2018 р., а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. №296/5, вчинив виконавчий напис.

17.09.2018 р. відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № DZHCGK 13220400 від 15.02.2007р. цінним листом з описом вкладення №1270. Отже, вони належним чином повідомили ОСОБА_1 про наявну заборгованість та про необхідність у її сплаті, направивши вимогу на адресу позивача. З урахуванням вимог чинного законодавства, АТ КБ «ПриватБанк» подало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Просять відмовити у задоволенні позову.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2021р., за заявою АТ КБ «ПриватБанк» відкрите виконавче провадження за виконавчим написом №6657 від 06.11.20р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., згідно до якого звернено стягнення на предмет іпотеки - майно позивача в рахунок погашення боргу на користь відповідача у розмірі 1 664 692 грн. 22 коп. - нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 73,8 кв. м. житловою площею 48,1 м.кв, який належить на праві власності позивачу - ОСОБА_1 , що підтверджується копією цієї постанови.

14.01.2014р. рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15.02.2007 р. в розмірі 184 467 грн. 61 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 48,1 м.кв., та земельну ділянку загальною площею 814 м.кв., які належать на праві власності ОСОБА_1 з виселенням її з житлового будинку.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.03.2016р., справа № 22-ц/774/2316/16р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15.02. 2007р., яка станом на 08.05.2012р. складає 23 087 долл.США, яка складається з заборгованості за кредитом 12 735 долл.США, процентами 6 137 долл.США. за комісією - 950 долл.США, пеня - 3 263 долл.США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.12.2016р. державним виконавцем Кравченко К.С. Баглійського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження по справі № 49246273 з примусового виконання про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ПриватБанк» у розмірі 17 600 долл. США.

29.07.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. з позовною заявою, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 12 829 долл. США, що за курсом НБУ складає 330 241 грн. 88 коп. за кредитним договором від 15.02.2007 р.. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. цивільна справа №208/5421/19 в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено.

У 2019 році АТ КБ «ПриватБанк» стягує 330 241 грн. 88 коп., а виконавчим написом № 6657 від 06.11.2018 року, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., згідно до якого звернено стягнення на предмет іпотеки - майно позивача в рахунок погашення боргу на користь відповідача у розмірі 1 664 692 грн. 22 коп..

14.01.2014р. рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15.02.2007р. в розмірі 184 467 грн. 61 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п.п.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від АТ КБ «ПриватБанк» чи приватного нотаріуса Швець Р.О. не отримувала. ОСОБА_1 не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу.

Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис №6657 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., вчинений 06 листопада 2018 року згідно до якого звернено стягнення на предмет іпотеки - майно ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1 664 692грн. 22 коп. - нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 73,8 кв.м. житловою площею 48,1 м.кв, який належить на праві власності ОСОБА_1 , необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 20.06.2021 року між Адвокатом Порядковим Віталієм Борисовичем та ОСОБА_1 укладено Ордер про надання правової допомоги №1077347.

Проте, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту понесених витрат на правову допомогу на суму 10 000,00 грн. при розгляді даної справи.

Таким чином, стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Відповідно п.1 ч.1 ст.141 при розподілі судових витрат між сторонами суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1362 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 19, 81-82, 89, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, зареєстрований в реєстрі під № 6657 від 06 листопада 2018 року, про стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1 664 692 гривень 22 копійки нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 73,8 кв.м. житловою площею 48,1 кв.м. який належить на праві власності - ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати: 1362 гривні 00 копійок судового сбору.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.О. Бистрова