Номер провадження: 22-ц/813/6070/21
Номер справи місцевого суду: 504/4151/18
Головуючий у першій інстанції Жовтан П.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.09.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_2 (за участі заінтересованої особи - Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області) про встановлення юридичного факту родинних відносин, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Жовтан П.В. 08 квітня 2019 року у смт Доброслав Одеської області, -

встановила:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин (за участі заінтересованої особи - Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області) (а.с. 2-3).

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис JM 158. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,03 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, належну заявникові на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 460790; права на майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Візірка», яке знаходиться у с. Визирка Комінтернівського району Одеської області.

В зазначений законом строк, ОСОБА_2 звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак йому було повідомлено, що у свідоцтві про його народження мати заявника вказана як « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть зазначено: « ОСОБА_3 ». Виправити помилку в свідоцтві позивач не мав можливості у зв`язку із тим, що його мати померла.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 було задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приходиться рідним сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 58-63).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 58-65).

Апеляційна скарга мотивована тим, що спадкодавець є членом майнової групи пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика». ОСОБА_1 же є власником 0,09 відсотків частки пайового фонду майна КСП «Кіровська птахофабрика». Тобто, апелянт володіє правом пайового фонду КСП «Кіровська птахофабрика», і згоди на обробляння належних КСП з боку ФГ «Назари» - не надавав, що вказує на підстави зобов`язання повернення ФГ «Назари» у колективну власність спірної земельної ділянки, що і буде поновленням прав ОСОБА_1 у вільному розпорядженні пайовим фондом майна КСП Кіровська птахофабрика

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Як встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 31 липня 2018 року складено відповідний актовий запис №158, копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.25)

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, в якому земельну ділянку площею 9,03 га в межах згідно з планом, що розташована на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №460790, а також право на майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Візірка», яке знаходиться в с. Визирка Комінтернівського району Одеської області або у його правонаступника і у разі виділення цього паю в натурі та отримання майна на цей пай, - заповіла ОСОБА_2 . Заповіт посвідчено 07 травня 2003р. державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області Чос О.П. та зареєстровано в реєстрі за №998 (а.с.27).

З довідки Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області №02-14/1399 від 17 грудня 2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 , 1939 р.н., дійсно була зареєстрована з 28 жовтня 1981р. за адресою: АДРЕСА_1 , знята з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_3 в зазначеному житловому будинку проживали та були зареєстровані син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_5 (а.с.26).

У копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_3 , матір`ю російською мовою записано « ОСОБА_4 » (а.с.24).

Будучи допитаними в судовому засіданні судом першої інстанції в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що дійсно заявник ОСОБА_2 , приходиться рідним сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт їм достовірно відомий, оскільки вони є односельцями і знають заявника з того часу, як він приїхав з матір`ю до села, ОСОБА_3 пішла працювати на ферму, а ОСОБА_2 як раз пішов до школи. Нині померлу ОСОБА_3 усі називали по-різному, хтось звав її ОСОБА_8 , а хтось Аксинією.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, апелянт ОСОБА_1 не є зацікавленою особою у справі про встановлення факту родинних відносин, не є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , а також не є власником земельної ділянки площею 9,03 га в межах згідно з планом, що розташована на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що належала ОСОБА_3 .

Безпідставними та такими, що не мають правового значення, є посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що спадкодавець ОСОБА_3 була членом майнової групи пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика», а апелянт є власником 0,09 відсотків частки пайового фонду майна КСП «Кіровська птахофабрика».

Однак, предметом розгляду у даній справі є виключно встановлення факту родинних відносин заявника із померлою матір`ю, і апелянтом не зазначено, яким чином факт нібито належності ОСОБА_3 до майнової групи пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика» вплине на встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 із ОСОБА_3 . Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_3 дійсно була членом майнової групи пайщиків «Кіровська птахофабрика».

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що ОСОБА_1 не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, яким саме чином оскаржуване рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 квітня 2019 року про встановлення факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приходиться рідним сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - порушило права та інтереси скаржника, який не є зацікавленою особою у справі, не є спадкоємцем померлої. Також апелянтом не зазначено, якими своїми діями ОСОБА_2 , реалізуючи своє право на встановлення факту родинних відносин із матір`ю, порушив права та законні інтереси ОСОБА_1 ..

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не залучив його до участі у справі, та не надав йому можливості здійснити захист порушених прав на спірну земельну ділянку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вже вказувалось вище, питання щодо майнових прав на земельну ділянку не є предметом розгляду у справі про встановлення факту родинних відносин, а відтак, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржуваним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2019 року питання права та обов`язки апелянта не вирішувалось.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Згідно п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. 367, п.3 ч.1 ст. 362, ст. 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_2 (за участі заінтересованої особи - Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області) про встановлення юридичного факту родинних відносин, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Жовтан П.В. 08 квітня 2019 року у смт. Доброслав Одеської області, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 24 вересня 2021 року

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.В. Князюк