Номер провадження 2/522/7943/21
27 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.
при секретарі Кісліної В.І.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Першої одеської нотаріальної контори, третя особа Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що їй на праві спільної часткової власності з 28.12.2004р. належить ј частка квартири АДРЕСА_2 .
В 2021 році, реалізовуючи своє право на відчуження майна у зв`язку зі зміною сімейних обставин, позивач випадково дізналась, що згідно Постанови АА № 128384 Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 20.04.2005 на її частку у вищезазначеній квартирі накладений арешт. При цьому жодні виконавчі, судові або будь-які інші документи з приводу наявності заборгованості, відкриття виконавчого провадження, накладення арешту чи ін. на її адресу не надходили.
Одеський державний нотаріальний архів за вих. № 2784/01-20 від 04.08.2021 повідомив позивача, що арешт на належну їй частку нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження були здійснені на підставі Постанови АА № 128384 Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 20.04.2005 Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 503 20.04.2005.
До відповіді архівної установи була додана завірена копія Постанови АА № 128384 Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 20.04.2005 з якої вбачається, що арешт на частку нерухомого майна позивача був накладений на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2005 у справі № 2 -2340 щодо стягнення з неї на користь СП «УМЗ» заборгованості в сумі 280 грн.66 коп.
На цей час за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців жодні данні про існування СП «УМЗ» відсутні.
Посилаючись на порушеними прав власника встановлені ст.ст. 319, 321 ЦК України, позивач просить суд зняти арешт, накладений у 2005 році, з належного їй нерухомого майна.
Представник позивача в судове засідання з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Представники Відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не надали, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності відповідної заяви представника позивача, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути за відсутності належно повідомленого відповідача за наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.
Позивач є власником ј частки квартири АДРЕСА_2 . Постановою АА № 128384 Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 20.04.2005 на частку нерухомого майна позивача був накладений арешт на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2005 у справі № 2 -2340 щодо стягнення з неї на користь СП «УМЗ» заборгованості в сумі 280 грн.66 коп. На підставі постанови АА № 128384 Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 20.04.2005 Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 503 20.04.2005 здійснено відповідне обмеження щодо арешту та оголошення заборони відчуження майна.
Таким чином, на час подання позовної заяви по даній справі позивач не є стороною виконавчого провадження за яким накладався арешт на належ6ну їй ј частки квартири АДРЕСА_2 у 2005
Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Згідно п. 4.10.1., п. 4.10.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 № 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.
На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відсутністю виконавчого провадження та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі якого винесено записи про арешт майна, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження належним її майном.
Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю .
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).
Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що арешт майна позивача , який був накладений на підставі постанови державного виконавця, перешкоджає позивачу реалізувати свої права власника, при цьому, не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні дані про яке відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження, порушує право позивача на належне їй майно, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про зняття арешту з нерухомого майна підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, ЦК України, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4.10.1., п. 4.10.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 № 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158, суд,
Зняти арешт з ј частки квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер запису про обтяження 33325598), накладений Постановою АА № 128384 Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 20.04.2005 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя