Провадження № 2/344/3439/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 05.05.2014 року до 15.07.2021 року працювала на посаді фасувальник відділу у ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто». З травня 2021 року ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» позивачу не виплачується заробітна плата. Дана заборгованість по заробітній платі становить 35 923,00 грн. У зв`язку з порушенням ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» трудового законодавства, 01.07.2021 року вона звернулася із заявою до ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» з проханням звільнити її із займаної посади за власним бажанням з 15.07.2021 року. Однак в порушення норм КЗпП України, роботодавцем, ні в день звільнення, ні по даний час, позивачу не видано копію наказу про звільнення, не внесене належні записи про звільнення до трудової книжки та не проведено розрахунок. Таким чином, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З 16.07.2021 року по день предявленого даного позову позивач на підприємстві не працює. Середній заробіток позивача за час затримки проведення розрахунку на день пред`явлення позову становить 4 559,13 грн.

22.09.2021 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в які просив стягнути з ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» заборгованість по заробітній платі в розмірі 35 923,00 грн, та середній заробіток за час затримки проведення розрахунку в розмірі 24 315,36 грн. (а.с.31-32).

Позивач подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити в повному обсязі (а.с.37).

Представник відповідача подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо задоволення позову з урахуванням заяви про долучення розрахунку середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку (а.с.34)

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків .

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 01.07.2021 року написала заяву про звільнення за власним бажанням з 15.07.2021 року (а.с.11).

Як зазначено у довідці ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» № 0000-000024 від 14.07.2021 року, ОСОБА_1 працює в ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» з 05.05.2014 року. На даний момент займає посаду Фасувальник відділу виробництва. Дохід за період з 01.07.2020 по 30.06.2021 склав 104 412, 47 грн. (а.с.10).

Станом на 15.07.2021 року заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 35 923,00 грн., з них: заробітна плата 24 125,00 грн.; компенсація невикористаної відпустки 11 798, 00 грн.(а.с. 9).

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

В ч. 5 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», зазначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власника уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Доказів, які б спростовували обставину невиплати Позивачу суми повної заборгованості по заробітній платі в розмірі 24 125,00 грн. суду не надано.

У зв"язку з цим суд вважає позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 24 125,00 грн. обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача компенсації невикористаної відпустки в сумі 11 798, 00 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 24 315, 36 грн., суд зауважує на тому, що у відповідності до ст. 117 КзПП України середній заробіток за вечь час затримки по день фактичного розрахунку виплачується у разі невиконання підприємством вимог ст. 116 КзпП України ( невиплата всіх сум, що належать працівнику на день звільнення).

В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 звільнено з Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Елітфіто" станом на час розгляду справи ( за її заявою від 01.07.2021 року). Будь-яких позовних вимог з цього приводу Позивачем за даним позовом не пред"явлено.

У зв"язку з цим, Суд на даний час не вбачає підстав для стягнення на користь Позивача з Відповідача суми середнього заробітку за ст. 117 КзпП України та суми за невикористані відпустки.

У зв"язку з цим, в задоволенні позовних вимог про стягнення сум середнього заробітку в розмірі 24 315, 36 грн. та сум невикористаної відпустки в розмірі 11 798, 00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 116, 117, 235 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» (, адреса: вул. Івасюка, 58/66, м.Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 24 125 (двадцять чотири тисячі сто двадцять п`ять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 23.10.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.