Провадження №2/337/2435/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.08.2021р. по 30.08.2021р. включно, який мотивує тим, що сторони перебували в трудових правовідносинах, позивачка працювала у ПрАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» з 20.10.1995р. на посаді начальника цеху громадянського харчування. 09.08.2021р. вона була звільнена з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, проте в день звільнення відповідач не провів з нею повного розрахунку та не виплатив заборгованість по заробітній платі. Станом на 09.08.2021р. розмір заборгованості по заробітній платі складав 77439,99 грн., на день звернення до суду 74312,84 грн., який вона просила стягнути з відповідача на свою користь. Також зазначає, що оскільки роботодавець при звільненні та в подальшому не виплатив їй нараховану заробітну плату, вважає, що вона має право на середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ч.1 ст.117 КЗпП України, та просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.08.2021р. по 30.08.2021р. включено в розмірі 4830,67 грн.

Ухвалою суду від 03.09.2021р. вказаний позов було залишено без руху, а позивачці надано строк для усунення недоліків.

14.09.2021р. від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 15.09.2021р. вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання за участю сторін.

12.10.2021р. представником відповідача суду надано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволені позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки 01.10.2021р. вся сума заборгованості виплачена позивачці, боргу по заробітній платі на даний час немає. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку вказує, що середньоденна заробітна плата позивачки складає 371,59 грн. з розрахунку: (8175,00грн. (заробітна плата у червні 2021р.) + 7432,00 грн. (заробітна плата у липні 2021р.)) : ((20 робочих днів у червні 2021р.) + (22 робочі дні у липні 2021р.)). За період з 10.08.2021р. по 01.10.2021р. затримка з виплати заробітної плати становить 36 робочих днів. За розрахунком представника позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить 13377,24 грн.

12.10.2021р. від позивачки ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій вона вказала, що 01.10.2021р. відповідач повністю виплатив заборгованість по заробітній платі. Остаточно просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку з 10.08.2021р. по 01.10.2021р. (36 робочих днів) в розмірі 13377,24 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, від її представника адвоката Мартиненко А.В. до суду надійшла заява, в якій він просить провести судовий розгляд без участі сторони позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, проте надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача та зазначає, що уточнену позовну заяву отримали, проти її задоволення не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Сторони перебували в трудових правовідносинах з 20.10.1995р., ОСОБА_1 працювала на посаді начальника цеху громадянського харчування, з якої 09.08.2021р. звільнена відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №32-3В від 09.08.2021р.).

Відповідні записи про призначення та звільнення містяться в трудовій книжці позивачки ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що в день звільнення позивачки, ПрАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» не провело з нею повний розрахунок, не виплатило позивачці заробітну плату.

Факт заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 на день звільнення підтверджено розрахунковим листком за серпень 2021 року, зокрема відповідно до вказаного листка заборгованість за підприємством на кінець місяця становила 77436,99 грн.

Вказані обставини не оспорюються відповідачем.

При цьому, відповідно до довідки ПрАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» б/н від 11.10.2021р., заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 виплачена повністю 01.10.2021р.

Згідно з даними, які містяться у розрахункових листках, виданих ПрАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя», ОСОБА_1 у червні 2021р. нарахована заробітна плата в сумі 8175,00грн., у липні 2021 р. 7432,00 грн.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За статтею 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З`ясувавши обставини справи та оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони перебували в трудових правовідносинах, 09.08.2021р. позивачка була звільнена з підприємства відповідача за власним бажанням, але в порушення вимог ст.47, 116 КЗпП України, відповідач в день звільнення позивачки і до 01.10.2021р. не здійснював з нею повного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі в повному обсязі виплачена ОСОБА_1 лише 01.10.2021р.

Оскільки підприємство відповідача своєчасного розрахунку з позивачем не здійснило, у день звільнення позивача належних працівникові сум заробітної плати не виплатило, це є підставою для застосування ст.117 КЗпП та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а, отже, працівник може визначати остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку про наявність вини підприємства у затримці розрахунку з позивачем при звільненні, що є підставою стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд враховує, що при нарахуванні загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні день звільнення працівника та день остаточного проведення з ним розрахунків не включаються у розрахунковий період, та виходить з періоду затримки 10.08.2021р. (наступний день після звільнення) по 01.10.2021р. (день фактичного розрахунку) та розміру середньоденного заробітку позивача, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995р. № 100 (далі Порядок).

Відповідно до п.5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з ч.1 ст.52 КЗпП України для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п`ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 і 51).

При розрахунку середньоденної заробітної плати позивачки суд приймає надані нею докази, зокрема розрахункові листки, видані ПрАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя», ОСОБА_1 , відповідно до яких у червні 2021р. їй була нарахована заробітна плата в сумі 8175,00грн., у липні 2021 р. 7432,00 грн.,

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 371,59 грн. з наступного розрахунку: (8175,00 грн. + 7432,00 грн.): (20 роб.дн. + 22 роб. дн.)

Строк затримки розрахунку з 10.08.2021р. по 01.10.2021р., за встановленим п`ятиденним робочим тижнем (з урахуванням святкових днів) становить 36 робочих днів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 10.08.2021р. по 01.10.2021р. включно становить: 371,59 грн. х 36 днів = 13377,24 грн.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що сплатила судовий збір в сумі 908,00 грн. за вимоги про стягнення середнього заробітку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір у вказаній сумі.

Керуючись ст.47, 51, 116, 117 КЗпП України, ст.15,16 ЦК України, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» (, юридична адреса: 69008, м.Запоріжжя, Заводський район) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 13377,24 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн., а всього 14285,24 грн. (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 24 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова