Ухвала

11 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 757/61632/16-ц

провадження № 61-4023св21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних та іпотечних договорів недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 25 березня 2021 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 12 квітня 2021 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.

Верховний Суд ухвалою від 29 квітня 2021 року поновив строк на касаційне оскарження. Відкрив касаційне провадження та витребував матеріали цивільної справи № 757/61632/16-ц.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 листопада 2021 року звернулися із заявою, яка підписана представником ОСОБА_3., про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі № 757/61632/16-ц.

Заяву обґрунтовували тим, що прийняті суддею-доповідачем Дундар І. О. рішення в інших справах підтверджують факт упередженості судді на користь банківських установ, якою, зокрема є інший учасник справи - ПАТ «Дельта Банк», що може стати наслідком ухвалення рішення на користь останнього та є підставою для відводу судді-доповідача у даній справі. Одним із основних обов`язків судді є збереження об`єктивності та неупередженості під час розгляду справи, а також керування судовим процесом для того, аби учасники справи на засадах змагальності змогли самостійно довести суду обґрунтованість своєї позиції. Процесуальний закон не наділяє повноваженнями сам суд встановлювати обставини, які б свідчили про його упередженість, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням. Не уповноважений суд і надавати оцінку сумніву заявника. Сам факт наявності цих «інших» обставин, поєднаний із сумнівом, і заява про це є безумовною підставою для задоволення заявленого відводу, оскільки суддя висловлювала думку, яка не на користь позивачів, це викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу згідно пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Верховний Суд ухвалою від 09 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. визнав необґрунтованою. Заяву про відвід судді-доповідача Дундар І. О. передав судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиноюпершою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідачаДундар І. О. передано судді Верховного Суду Литвиненко І. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя-доповідач Дундар І. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Із заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. вбачається, що в ній викладено незгоду із прийнятими судовими рішеннями за участі судді в інших справах, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Дундар І. О.

Отже, передбачені законом підстави для відводу судді відсутні, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

У такому висновку Верховний Суд керується тим, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте у цій справі всі доводи заявників носять характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Таким чином, незгода сторін із судовими рішеннями у інших справах, не може слугувати підставою для його відводу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко