Справа № 185/6263/21
Провадження № 2/185/2978/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа : Друга Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якій просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила що, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_5 . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 21 вересня 2018 року вона звернулася до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця та державної реєстрації на цей будинок. На підставі її заяви було заведено спадкову справу № 233/2018. Спадкоємцями після смерті чоловіка залишилися його сини: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 . Спірний будинок був придбаний її чоловіком на підставі договору купівлі-продажу у 1993 році. Законодавством, що діяло в момент придбання будинку не вимагалося проведення реєстрації права власності на будинки, що розташовані в сільській місцевості. За час свого життя чоловік не встиг скористатися своїм правом та зареєструвати право власності на спірний будинок у реєстрі прав на нерухоме майно. Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з ним.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримала в повному, просила їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, кожен окремо, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

В.о. Другої Павлоградської державної нотаріальної контори державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

З`ясував обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступне.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

08 червня 1991 року між позивачкою та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданим Вязівською сільрадою Павлоградського району Дніпропетровської області 08 червня 1991 року. (а. с. 12)

В шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

29 липня 1993 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі продажу житлового будинку у АДРЕСА_1 , що знаходиться на присадибній земельній ділянці присадибних земель Вязівоцької сільської ради народних депутатів (а. с. 25)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 25 вересня 2013 року виконавчим комітетом Вязівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а. с. 23)

На підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та батько померлого ОСОБА_4 .

21 вересня 2018 року позивачка звернулася до нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка.

21 вересня 2018 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку відсутністю документів, що посвідчують право власноті на житловий будинок АДРЕСА_1 та державної реєстрації на нього у встановленому законом порядку. (а. с. 28)

Згідно довідки виданої виконкомом Вербківської сільської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті разом з ним були зареєстровані та постійно проживали : дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 24)

За інформацією виконкому Вербківської сільської ради, житловий будинок, який належав на день смерті ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу укладеного у виконкому В`язівоцької сільської ради 29.07.1993 року та посвідченого секретарем сільської ради в с. В`язівок, Павлоградського району, дійсно розташований по АДРЕСА_1 . До 2010 року офіційного присвоєння номерів будинків не було визначено. (а.с. 26)

На запит суду державний нотаріус Другої Павлоградської державної нотаріальної контори надала інформацію про те, що у справах нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 233/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . З заявою про прийняття спадщини за законом звернулися 01 серпня 2018 року дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_2 . Інші будь-які заяви в спадковій справі відсутні. Свідоцтво про право на спадщину після померлого не видавалося. ( а.с. 62)

Порядок реєстрації нерухомості станом на 1993 рік регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31,01.1966 року. Відповідно до п. 6 зазначеної Інструкції, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін..) Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Отже станом на 1993 рік, домоволодіння що було побудовано в сільській місцевості не підлягало державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності.

Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачкою ОСОБА_1 право особистої приватної власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 189-200, 206, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа : Друга Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності на будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , проживає: АДРЕСА_2

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , проживає: АДРЕСА_2

Третя особа: Друга Павлоградська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Харківська, 114.

Суддя С. Г. Юдіна