Справа № 368/986/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Лєвшин Н.О.

з участю скаржника ОСОБА_1

під час розгляду в судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржується: головний державний виконавець Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольга Володимирівна на дії та рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник просить суд зобов`язати Головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольгу Володимирівну скасувати арешт грошових коштів, що розміщені на рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в ТВБВ №10026/0614 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та який використовується для зарахування заробітної плати Боржника, зобов`язати Головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольгу Володимирівну скасувати арешт грошових коштів, що розміщені на рахунку НОМЕР_2 , що відкритий в ТВБВ №10026/0614 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та який використовується для зарахування допомоги по безробіттю, зобов`язати Головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольгу Володимирівну скасувати арешт грошових коштів, що розміщені на рахунку НОМЕР_3 , що відкритий в ТВБВ №10026/0893 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та який використовується для зарахування допомоги по безробіттю, обґрунтовуючи скаргу наступним.

10.06.2021 року державним виконавцем Кагарлицького РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Литвин Яною Вікторівною у виконавчому провадженні № 65758980 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 , судового збору в розмірі 768,40 грн. згідно виконавчого листа № 368/4533/19, що виданий 01.02.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області.

В межах даного виконавчого провадження, державний виконавець Литвин Я.В. 10.06.2021 року було винесено постанову про арешт коштів.

Постановою від 03.07.2021 року у ВП 65758888, головним державним виконавцем Кагарлицького РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольгою Володимирівною дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження до зведеного.

Крім того 10.06.2021 року державним виконавцем Литвин Я.В. у виконавчому провадженні № 65758634 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 , боргу в розмірі 7 147,65 грн. згідно виконавчого листа № 357/4533/19, що виданий 01.02.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області.

В межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем Литвин Я.В. 10.06.2021 року було винесено постанову про арешт коштів.

Постановою від 03.07.2021 року дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №65967527, державним виконавцем Качанюк О.В.

Крім того 11.06.2021 року державним виконавцем Качанюк О.В. у виконавчому провадженні № 65758888 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 , боргу в розмірі 33 416,74 грн. згідно виконавчого листа № 357/4533/19, що виданий 01.02.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області.

В межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем Качанюк О.В., 11.06.2021 року було винесено постанову про арешт коштів.

Також в межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем Качанюк О.В., 15.06.2021 року було винесено постанову про арешт коштів.

Постановою від 03.07.2021 року дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №65967527, державним виконавцем Качанюк О.В.

В свою чергу, згідно довідки від 17.09.2021р., що видана ТВБВ №10026/0614 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" ОСОБА_1 , останній має відкриті карткові рахунки, а саме:

НОМЕР_1 - для зарахування заробітної плати;

НОМЕР_4 - для зарахування допомоги по безробіттю;

НОМЕР_3 - для зарахування допомоги по безробіттю (рахунок відкрито ТВБВ №10026/0893 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк").

Разом із цим, переліченими вище постановами було накладено арешт на вказані вище кошти.

Листом від 28.09.2021 року № 1674, державним виконавцем Качанюк О.В., було відмовлено у знятті арешту із вказаних рахунків боржника. Вказаний лист було отримано мною 20.10.21 р. про що зроблена відповідна відмітка на примірниках таких листів, що залишилися у державного виконавця.

В свою чергу, він вважає, що дії державного виконавця є незаконними в частині відмови у скасуванні арешту грошових коштів, які містять на рахунках:

НОМЕР_1 - для зарахування заробітної плати;

НОМЕР_4 - для зарахування допомоги по безробіттю;

НОМЕР_3 - для зарахування допомоги по безробіттю (рахунок відкрито ТВБВ №10026/0893 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк"), виходячи з наступного.

Розділ IX Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-УШ "Про виконавче провадження", передбачає порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ст.ст. 68-73.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, крім іншого, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

За змістом положень ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Чинним законодавством України встановлена певна послідовність для звернення стягнення на пенсію боржника (звернення стягнення на майно та інші кошти, що належать боржнику), як і обмеження щодо розміру відрахувань із пенсії. Зокрема статтями 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутнє чи недостатнє майно боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Хонякіна проти Грузії" № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Аналогічних висновків щодо застосування норм права у подібних відносинах дійшов Верховний Суд у Постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 642/6675/18.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, наразі права боржника підлягають судового захисту.

Належним захистом прав боржника, буде зобов`язання державного виконавця скасування арешту з рахунків, на який останньому надходить заробітна плата та пенсійні виплати, відносно яких державний виконавець матиме згоду звернути стягнення, шляхом винесення постанови про звернення стягнення на соціальну допомогу (пенсію).

Стягувач ОСОБА_2 на судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Головний державний виконавець Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольга Володимирівна в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Суд, вислухавши скаржника та вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE,№ 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», (Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини 2статті 48 Закону № 1404-VIIIзаборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону №1404-VIII (в редакції, що діяла на час прийняття постанови про арешт рахунків скаржника) не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст.52 Закону України «Про виконавчепровадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, крім іншого, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Судом встановлено, що державним виконавцем видано постанову від 10.06.2021 р. про відкриття виконавчого листа № 357/4533/19 виданого 01.02.2021 Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 768,40 грн.

Постановою державного виконавця від 10.06.2021 р. було накладено арешт на кошти боржника з метою примусового виконання звернути стягнення на кошти на рахунках.

Постановою державного виконавця від 10.06.2021 р. про відкриття виконавчого листа № 357/4533/19 виданого 01.02.2021 Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 7147,65 грн.

Постановою державного виконавця від 10.06.2021 р. було накладено арешт на кошти боржника з метою примусового виконання звернути стягнення на кошти на рахунках.

Постановою державного виконавця від 11.06.2021 р. про відкриття виконавчого листа № 357/4533/19 виданого 01.02.2021 Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційних витрат в сумі 33 416,74 грн.

Постановою державного виконавця від 11.06.2021 р. було накладено арешт на кошти боржника та стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення

Постановою державного виконавця від 03.07.2021 р. було об`єднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження, оскільки на виконанні у відділі ДВС перебуває декілька щодо стягнення заборгованості з одного й того ж боржника.

Згідно довідки виданої ТВБВ №10026/0614 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно має відкриті карткові рахунки, а саме: НОМЕР_1 - для зарахування заробітної плати; НОМЕР_4 - для зарахування допомоги по безробіттю; НОМЕР_3 - для зарахування допомоги по безробіттю ( рахунок відкрито ТВБВ №10026/0893 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»).

Скаржником було надано довідку, видану ТВБВ №10026/0614 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», до Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою зняття арешту з рахунків, що призначенні для зарахування допомоги по безробіттю та для зарахування заробітної плати.

Згідно ч.1. 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 6 ч. 3 розділу І Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону «Про виконавче провадження» повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 цього Закону.

Саме такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 24.02.2021 в справі № 756/1927/15-ц та в постанові від 03.02.2021 в справі № 756/1927/16-ц.

Згідно ч.3 ст. 22 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Пунктом 6.9 глави V Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах зі змінами передбачено,що банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок.

З установлених судом обставин вбачається, що рахунок боржника, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для отримання соціальних виплат та який не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Ст. 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В той же час, у разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише соціальні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання соціальних виплат на такий рахунок.

Також арешт з грошових коштів, які надходили на рахунок як соціальні виплати, може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів соціальних виплат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19 та постанові Верховного суду від 08 липня 2020 року у справі № 915/1000/18.

В рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 46 та 64 Конституції України.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 68 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення. Положення вказаної статті не містять вказівки на заробітну плату. В той же час, відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 128 КЗпПУ при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

За змістом ст. 72 Законом України «Про виконавче провадження» на заробітну плату може бути звернено стягнення, проте законом визначений максимальний можливий розмір такого стягнення не більш як 20 %. Проте, державний виконавець наклав арешт і на зарплатний рахунок боржника, що виключає можливість власника рахунку користуватися іншою відсотковою частиною таких коштів. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що доводи скарги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, тому скарга про скасування арешту з грошових коштів, які містяться на зарплатному рахунку боржника та двох рахунків, які використовується для зарахування допомоги по безробіттю підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 450-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржується: головний державний виконавець Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольга Володимирівна на дії та рішення державного виконавця задовольнити.

Зобов`язати Головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольгу Володимирівну скасувати арешт грошових коштів, що розміщені на рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в ТВБВ №10026/0614 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та який використовується для зарахування заробітної плати Боржника.

Зобов`язати Головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольгу Володимирівну скасувати арешт грошових коштів, що розміщені на рахунку НОМЕР_2 , що відкритий в ТВБВ №10026/0614 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та який використовується для зарахування допомоги по безробіттю.

Зобов`язати Головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольгу Володимирівну скасувати арешт грошових коштів, що розміщені на рахунку НОМЕР_3 , що відкритий в ТВБВ №10026/0893 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та який використовується для зарахування допомоги по безробіттю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 16.11.2021 р.

Суддя І.І. Шевченко