Справа № 191/2643/20
Провадження № 2/191/902/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.10.2021 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря - Омельченко К.В.
представника позивача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Соборної районної у м.Дніпрі ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
Позивач звернуласядо суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Соборної районної у м.Дніпрі ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, яку обґрунтовує тим, що між нею та ОСОБА_3 12.07.2011 було укладено шлюб, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області зроблено відповідний запис № 79. До 19.04.2019 вони перебували у шлюбних відносинах. В них народилася спільна дитина - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У серпні 2018 року сім`я фактично розпалась у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, мав тривалі запої, не мав постійного місця роботи, матеріальної допомоги не надавав, між ними постійно виникали сварки, оскільки він регулярно забирав гроші, які вона заробляла, позбавляючи її можливості утримувати дитину та сім`ю. Також, ОСОБА_3 задовго до цього часу перестав брати участь у сімейних справах, не займався дитиною, не приймав участі у побуті чи господарстві. Позивач була вимушена переїхати з дитиною до своїх родичів. З того часу і до теперішнього моменту вони з відповідачем ОСОБА_3 разом не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, жодних відносин не підтримують. 19.04.2019 рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачем розірвано.
З народження дитини відповідач не піклується про її фізичний і духовний розвиток та здоров`я, а з 2018 року не спілкується з нею взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Жодних перепон для спілкування з дитиною вона йому не чинила. Відповідач повністю самоусунувся від виховання та забезпечення усіх інших інтересів та потреб дитини, фактично ігнорує доньку та не оплачує визначені судом аліменти.
Усі питання щодо виховання, забезпечення та розвитку ОСОБА_4 вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача або його батьків.
Крім іншого, батько жодним чином не приймає участі у вихованні дитини, а виключні та нерегулярні дзвінки з обіцянками зустрітись з дитиною чи просто приділити увагу, які він взагалі не виконує, лише травмують дитину, оскільки такі обіцянки ніколи не виконуються, дитина знаходиться у стані очікування, що впливає на її емоційний стан. Варто дитині заспокоїтись та жити нормальним життям, коли батько знов у телефонному режимі надає обіцянки, виконання яких знову ігнорує. Крім цього, батько свідомо самоусувається від виховання дитини, абсолютно нею не цікавиться, на побачення з дитиною не з`являється. Дні народження також ігнорує, навіть після її нагадувань не вважає за необхідне привітати дитину за святом. З дитиною не спілкується.
Дитина на даний момент навчається у школі - КЗО «СЗШ №35», у третьому класі, що підтверджується характеристикою зі школи. Додатково вона займається в різних гуртках. Для розвитку дитини позивач прикладає усі свої зусилля та можливості. Ані у школі, ані у гуртках ОСОБА_3 жодного разу не з`являвся.
Дитина обслуговується у Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Дніпровської міської ради.
На даний час позивач з дитиною проживають у орендованій трикімнатній квартирі у місті Дніпро.
В квартирі створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, обладнане окреме місце для дитини, щоб вона мала здоровий сон, навчатися, кімната облаштована дитячими меблями, комп`ютером та всім необхідним для нормального розвитку дитини.
Беручи до уваги перелічені факти та обставини справи, те, що біологічний батько дитини - відповідач, починаючи з 2018 року жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, вона змушена звернутися до суду з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів моєї малолітньої дитини.
Просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати покласти на відповідача.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав.
У зв`язку з тим, що позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з їх згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 12 липня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2011 року.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16 серпня 2011 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Синельникове Дніпропетровської області та її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили 21 травня 2019 року.
Згідно педагогічної характеристики Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 35» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 , 2011 року народження, остання навчається у СШ №35 з третього класу. Зарекомендувала себе з позитивної сторони: навчається в повну міру своїх сил, на уроках уважна, має добрий загальний розвиток. Мама постійно підтримує зв`язок з учителем, відвідує батьківські збори.
Відповідно до Довідки голови федерації «Street Workout Ukraine» від 27 липня 2020 року № 46/20, ОСОБА_4 з вересня 2019 року займається у спортивній секції з воркауту у місті Дніпро, дисциплінована, відвідує заняття на регулярній основі. Супроводження дитини на тренування, батьківські збори, спортивні змагання та сплату спортивних внесків на регулярній основі забезпечує мати дитини - ОСОБА_1 .
Відповідно до договору найму житлового приміщення від 20 квітня 2020 року ОСОБА_1 винаймає трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з орендною платою 8500 грн. на місяць.
Адміністрацією Соборного району Дніпровської міської ради за рекомендацією комісії з питань захисту прав дитини на засіданні 26.08.2021 розглянуто питання та зроблений висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 11 Закону України 'Про охорону дитинства' сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно з п.2,3 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не виявляють щодо дитини батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною..
Відповідно до п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав судом на вимогу позивача або за власною ініціативою може бути вирішено питання про стягнення аліментів на дитину.
Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , який проживає окремо від своєї доньки, свідомо нехтує батьківськими обов`язками по відношенню до неї , зокрема, свідомо не цікавиться щоденним життям дитини, її вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток , не займається її матеріальним забезпеченням.
До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.
Так, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків (ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України).
Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч.1 ст. 81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності.
Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається.
Разом з тим, суд констатує факт, що відповідач ОСОБА_3 не скористався правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення його батьківських прав, що свідчить про його свідоме небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини, тобто наявний факт винної поведінки відповідача.
Таким чином, суд прийшов до переконання, що права малолтіньої ї дитини ОСОБА_4 на належне піклування з боку батька ОСОБА_3 про фізичний і духовний розвиток дитини порушені.
З наведених підстав суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.
Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду . У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 25 жовтня 2021 року.
Суддя: Я. Ю. Костеленко