ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року

м.Суми

Справа №591/5040/20

Номер провадження 22-ц/816/1242/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2021 року в складі судді Ніколаєнко О.О. ухваленого у м. Суми, повний текст судового рішення складено 11.06.2021 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, позивач просила витребувати від ОСОБА_2 та передати належне їй та дитині майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 . а саме:

- документи: закордонний паспорт позивача; медична картка позивача; медична картка сина ОСОБА_3 ;

- грошові кошти: 18 000 грн. та 500 доларів США (купюри номіналом по сто доларів).

-цінні речі (вироби із золота): золоте кільце, вагою - 5,02грама, вартістю 1500грн на момент придбання; золоте кільце вагою 3,30грама, вартістю 1000 грн. на момент придбання; золоте кільце вагою 4,69грама, вартістю 1 407 грн. на момент придбання; золотий ланцюжок вагою 21,45грама, вартістю 27800грн. на момент придбання; золоті сережки вагою 5,27 грама вартістю 1600грн. на момент придбання; золота ладанка вагою 2,58 грама вартістю 774грн. на момент придбання;

- побутова техніка: холодильник Samsung вартістю 7416,00грн., придбаний позивачкою у 2015році в оплату частинами, пральна машина Samsung вартістю 4587,00грн., придбана у 2010 році; пилосос синій Samsumg, придбаний у 2009 році, вартість 700 грн., мультиварка Redmond, подарунок мами на день народження у 2016 році, вартість 2000 грн., велосипед сина чорного і салатного кольору «TITAN», придбаний у 2019 році, вартість 9000; сковорідка 2 шт (велика та мала ), придбані у 2018, вартістю 700грн та 350 грн.

- меблі: комп`ютерне крісло дитини, придбано у 2019 році, вартість І500грн., диван на якому відпочиває дитина, придбано у 2014році, вартість 3500 грн. (дарунок від бабусі ОСОБА_4 )

- білизна: постільна білизна для двоспального ліжка - 2 комплекти, придбана у 2019 році, вартість по 800 грн. кожна (блакитного кольору в білі написи LOVE, тигрового забарвлення та сірого з написами Самсунг, тканина бязь) - вартість 2400 грн.; рушники махрові синьо-білого кольору, тигрового та рожевого банні - 3шт, придбані у 2008 році вартість 300грн.кожен; пледи для двоспального ліжка (тигровий та коричневий), 2 шт. придбані у 2008році вартістю 700 грн. кожен, зальною вартістю 1400 грн.; ковдра 4 шт, придбана її матір`ю у 2006 році, вартістю1500 грн кожна; подушки пір`яні 4 шт. надала для використання мати у 2015 році, вартість,яких складала 300 грн кожна;

- одяг дитини: шкарпетки чорні та сірі, 15 пар, придбані у 2019 році, вартість 20грн. кожна пара, всього 300грн.; трусики 4 шт., придбані у 2020 році, вартість 60 грн кожні., всього 240 грн., носові хустини 10шт, придбані у 2019 році, вартість 12 грн. кожна, всього - 120грн., куртка зимова чорно- зелена 1 шт, придбана у 2018 році, вартістю 1800 грн.

- дитячі іграшки, придбані з 2014 по 2019 рік, (машинки - модельки дитячі, лего, настільні ігри та ін.) вартість яких складає близько 5000 тис. грн.

- зошити шкільні, підручники, кольоровий папір, клей ножиці, ручки лінійки, пенал;

- одяг позивачки: шубу мутонову 1 шт, придбана у 2013 році, вартість 5500 грн; шубу норкову 1шт, придбана у 2019 році, вартість 45000грн; зимову спортивну куртку (салатного кольору) 1 шт, придбана у 2014 році, вартість 1200 грн; зимові штани 1 шт, придбані у 2013 році, вартість 600грн., робоча жилетка 1шт, видана на роботі у 2019 році, вартість 600 грн.;

- засоби гігієни: зубна щітка 2шт; зубна паста 2шт (дитяча та доросла); шампунь-4 шт; бальзам для волосся 2 шт., мило рідке 2 шт, тонуюча маска -2 шт; гель для душа 2 шт; пемза для ніг - 2шт., крем для обличчя - 3 шт; засоби для вмивання 3 шт.; гігієнічні прокладки - 2 пач. та щоденні - 1 пач.; пральний порошок- 1 бут.; ополіскувач 1 бут.; плямовивідник 1 бут; антисептик 1 бут, рукавички латексні чорні 1 пач, антипеспирант 2 шт, туалетна вода -3 шт.

- продукти харчування: засипки різних сортів 6 шт.; чай -2 шт.; кава -3 банки, олія -1 бут, м`ясо різних сортів- 10 кг.

Зобов`язати ОСОБА_2 вчинити дії щодо повернення майна позивачу шляхом надання доступу до квартири АДРЕСА_1 в якій знаходиться належне позивачу майно, яке викладено в п. 1. прохальної частини позовної заяви, з метою безперешкодного і швидкого повернення належного позивачу майна, доступ до якого позивачу припинив відповідач, фактично заволодівши ним без будь-яких підстав.

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 08.08.2009 року по 03.02.2020 року вона перебувала у шлюбі з сином відповідача ОСОБА_5 . Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що в період перебування в шлюбі, її чоловік придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , але оформив на відповідача. Після розірвання шлюбу, вона продовжувала проживати в зазначеній квартирі, оскільки іншого житла не має, у якій знаходиться належне їй та її дитині майно. Після розлучення відповідач став вимагати, щоб вона виїхала із спірної квартири. Вказує, що 19.05.2020 року відповідач змінив замки у квартирі, в якій залишилося її майно та синові речі, через що воно вибуло з її володіння з незалежних від неї причин.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Витребувано від ОСОБА_2 та передати ОСОБА_1 належне їй майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 - холодильник Samsung, велосипед чорного і салатного кольору «Titan».

Зобов?язано ОСОБА_2 вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 майна - холодильника Samsung, велосипеду чорного і салатного кольору «Titan»- шляхом надання доступу до квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 164,16 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 657 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5343 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що холодильник «Samsung» та велосипед «Titan» є спільною сумісною власністю його та сина, а тому підлягають поверненню заявниці. Разом з тим, позивач не довела належними та допустимими доказами того, що інші речі, які зазначені в позовній заяві та які просить витребувати у відповідача позивачка були в наявності в квартирі станом на 19.05.2020 дату заміни відповідачем замків у квартирі, а також, що майно, яке належало позивачці не було їй повернуто 30.06.2020.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом не було прийнято в якості доказу відео файл позивача від 19.05.2020 року на якому відображена обстановка та речі які знаходились у квартирі, а також фотографії прикрас, відповідь УДМС України в Сумській області про наявність у позивача закордонного паспорту. Вказує, що до 19.05.2020 року їй не було відомо про те, що відповідач виселить її з квартири, а після цієї дати в неї доступу до квартири не було. Вказує, що наявність прикрас та комп`ютерного крісла було підтверджено свідченнями свідків та її сина стосовно того, що крісло було подароване йому бабусею. Крім того, відповідачем не було доведено обставин того, що позивач забрала з квартири золоті прикраси, грошові кошти та документи. Вказує, що відповідачем було частково повернуто речі відповідачу 01.07.2020 року, зокрема: 10 суконь, 6 джинсів, 4 спідниці, натільну білизну, балетки, зимове взуття, сланці, ваги напольні; а також речі дитини: майки, футболки, джинси, спортивні костюми, кросівки, зимове взуття, шапки, рукавички, шкарпетки. Вказує, що всі ці речі вміщуються в значно менший об`єм пакувальної тари аніж 10 мішків про які зазначає відповідач. Вважає, що висновки суду про відсутність доказів щодо перебування витребуваних речей у власності позивача станом на 19.05.2020 року та повернення їх відповідачем 01.07.2020 року є помилковими.

Від відповідача до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що у нього в наявності відсутній велосипед, про який зазначено в судовому рішенні, проте він готовий його придбати. Разом з тим холодильник є спільною власністю його сина та позивачки, який він зберігає за його дорученням. Вказує, що позивач проживала в належній йому квартирі з його дозволу по 19.05.2020 року. Зазначає, що він попросив відповідачку або виселитися з належної йому квартири або сплачувати за комунальні послуги, оскільки почала зростати заборгованість за комунальні послуги. Таким чином, відповідачка знала про те, що її збиралися виселяти. Вказує, що заявлений позивачкою перелік майна у нього відсутній, а остання не довела його наявності в неї. Просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони до суду не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Клопотання позивача про відкладення судового розгляду справи через відрядження її представника за межі області не підтверджено належними доказами, які б свідчили зазначені нею обставини.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та син відповідача - ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9 т.1 ).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.10.2015 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.59,61-63 т.1).

Сторонами не заперечується, що з моменту придбання квартири, а саме з 25.12.2009 і до 19.05.2020 у вказаній квартирі проживали позивачка разом з сином, куди вселилися із згоди власника квартири.

19.05.2020 вранці відповідач разом із сином ОСОБА_7 приїхав до квартири АДРЕСА_3 і повідомив позивачку, що має намір змінити замки та попередив її про необхідність залишити житлове приміщення. Позивачка близько 10 ранку пішла на роботу, залишивши речі у квартирі, а відповідач змінив замки на вхідній двері квартири, через що остання не мала можливості увійти до приміщення квартири. Відповідач залишив мішки з речами позивача перед вхідними дверями квартири у тамбурі.

26.05.2020 року між позивачем та ОСОБА_8 укладено договір оренди житлового приміщення, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . (т. 1, а.с. 10).

24.06.2020 позивач направила відповідачу заяву з проханням знайти можливість 30.06.2020 року відкрити квартиру і дати можливість забрати свої речі і одяг і взуття її сина та його шкільні речі (а.с.19-20 т.1).

На підтвердження наявності у позивача речей заявлених в позовній заяві, остання надала до суду фотографії каблучок, офісного крісла, сережок, велосипеду, кулону, взуття, куртки та шуби чорного кольору (том 1, а.с. 11-16).Також позивачем надано копію квитанції придбання товару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на суму 4587 грн. 00 коп.

Відповідно до довідки УДМС в Сумській області ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 11.01.2019 року (том. 1 а.с. 122).

30.05.2020 Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області зареєстровано заяву ОСОБА_1 такого змісту: 30.05.2020 о 10:09 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.05.020 о 10:09 за адресою: АДРЕСА_2 свекор перешкоджав забрати речі. Так, сьогодні домовились про зустріч, проте той не приїхав. Прибувши на місце виклику заявниця повідомила, що її свекор змінив замки у квартирі та не віддає речі. Квартира куплена у шлюбі з сином свекра, але з сином вона розлучилась, а квартира оформлена на свекра. Заявницю було доставлено до Сумського ВП для написання заяви по даному факту (а.с.21 т.1).

18.06.2020 Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області зареєстровано заяву ОСОБА_1 такого змісту : 18.06.2020 о 21:18 за адресою : АДРЕСА_5 до Сумського ВП надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що 19.05.2020 близько 10:00 виявила заміну замків у квартирі, в якій проживала. Звернулась з метою забрати свої особисті речі з вищевказаної квартири (а.с.22 т.1).

29.06.2020 позивачем, в інтересах свого сина ОСОБА_9 , подано заяву до Управління «Служба у справах дітей» з проханням сприяти у вирішенні питання із ОСОБА_2 щодо доступу до квартири АДРЕСА_6 , де знаходяться речі її сина одяг, взуття, книжки, зошити та інше (а.с.24 т.1).

01.07.2020 відповідачем були повернуто частину речей, які були у квартирі і належали позивачці та її дитині.

Згідно наданих квитанцій заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 , яка виникла за період проживання позивача, сплачена відповідачем ОСОБА_2 (а.с.64-72 т.1).

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 62659984 від 28.07.2020 вбачається, що на виконанні відділу перебуває дублікат виконавчого листа №573/2295/15-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів складає 65078 грн. (а.с.73-77 т.1).

Представленим позивачем відеодиском доведено, що у квартира облаштована побутовою технікою, а саме, холодильником, пральною машиною, є диван коричневого кольору, на якому як стверджує позивач відпочивав її син, покритий пледом крісло для комп`ютера, велосипед.

Отже, ствердження відповідача проте, що він перед своєю квартирою залишив складені у мішки усі речі позивачки, останньою визнавалися частково.

За ст. 184 ЦК України речі, визначаються за індивідуальними або родовими ознаками. Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Частинами 1,2 ст. 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Поняття правочину викладено у ст. 202 цього Кодексу, а саме, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Його зміст в силу ч.1 ст. 203 цього Кодексу не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Поняття права власності згідно ст. 316 цього Кодексу, це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності наведено у ст. 318 цього Кодексу, відповідно до якого, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 цього Кодексу здійснення права власності відбувається за такими порядком: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства; власність зобов`язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

За правилами встановленими ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи викладені норми матеріального права, колегія суддів частково погоджується з висновком суду, який задовольняючи позов частково, витребував у відповідача холодильник Samsung та велосипед, відмовивши у поверненні позивачці засобів гігієни та споживчих речей, якими є продукти харчування, через не визначення їх за індивідуальними та родовими ознаками, та властивістю знищення продуктів харчування на час ухвалення судом рішення.

Що стосується відмови суду першої інстанції у витребуванні у відповідача документів: паспорту громадянина України для виїзду за кордон, медичних карток її та сина, то колегія судді зауважує, що представлена позивачкою відповідь управління державної міграційної служби України в Сумській області підтверджує факт тільки отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон та дійсність станом на листопад 2020 року. Обставини її виселення не виключають можливості перебування паспорту в квартирі, де позивач тривалий час проживала. Твердження позивача стосовно того, що медичні карти перебували у квартирі, матеріалами справами та показаннями свідків не підтверджено.

Однак, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому позивач не позбавлена права відновити втрачені документи у порядку встановленому законом.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені вимоги про повернення грошових коштів, оскільки отримання позики підтверджується письмовим документом, яким є договір або розписка, та не може ґрунтуватися на показаннях свідків. Наявність у позивачки заощаджень у розмірі 500 євро також не доведено належними доказами.

Проте, висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачкою наявності у неї та знаходження в квартирі відповідача частини заявленого нею майна, через недоведеність належними доказами, є такими, що не відповідають обставинам справи.

Так, позивачем були представлені наявні у неї докази, оскільки доступу до приміщення квартири після 19.05.2020 року вона не мала, а відповідач не надав суду перелік речей,які ним були винесені з приміщення квартири і залишені без догляду їх власника.

З видеозйомки самого приміщення квартири, проведеної в присутності її колишнього чоловіка, якій в рішення суду не надано правової оцінки судом першої інстанції, вбачається, що у ванній кімнаті знаходиться пральна машина Samsung, банний махровий рушник, у жилій кімнаті комп`ютерне крісло, диван коричного кольору для дитина, у залі другий диван, обидва дивани устілені комплектом постільної білизни на двоспальне ліжко і пледом на двоспальне ліжко тигрового окрасу, підлога в кухні, кімнатах і коридорі застелена килимними виробами.

Щодо золотих ювелірних прикрас, які належали позивачці, то представлені нею світлини із відображенням сережок, трьох кілець, ланцюжка і ладанки із відображенням їх ваги, та довідка А-Банку про ціни на ювелірні вироби, суд помилково не взяв до уваги як докази.

Стосовно інших заявлених позивачем до витребування речей, а саме, пилососу «Samsumg» синього кольору, мультиварки «Redmond», дитячого одягу: 4 шт. трусів, 10 шт. носових хустин, зимової куртки чорно-зеленого кольору; дитячих іграшок та верхнього одягу позивачки - шуби мутонової чорного кольору, то колегія суддів враховує наступне.

Як вже зазначав апеляційний суд, позивачка разом із сином постійно тривалий час проживала у квартирі за згодою її власника. Виникнення у неї з власником квартири майнового спору, з приводу існуючої заборгованості за житлово-комунальні послуги, якими позивачка користувалася проживаючи в квартирі за період її проживання, не давала законної правової підстави з метою її виселення, діяти відповідачу в такий спосіб, як це фактично відбулось і встановлено судом та визнано відповідачем. Доказів, які речі ним були винесені у мішках з квартири та залишені в тамбурі, до якого був доступ інших осіб, відповідач перед судом не довів.

Відповідно до наданого позивачем проект договору, складеного в присутності працівників поліції вона зобов`язувалася звільнити квартиру до кінця травня місяця 2020року.

Відповідач погодився на ці умови, проте 19.05.2020р. змінив замки на вхідних дверях квартири, чим створив перешкоди для потрапляння позивачки у квартиру, а також не задовольнив її обґрунтовані вимоги надати їй увійти до приміщення квартири з метою доступу до своїх речей, чим позбавив позивача, як власника майна, законного права забрати свої речі, які залишалися у квартирі.

Така неправомірна поведінка відповідача суперечить правовій визначеності і нормам матеріального права, оскільки статтею 13 ЦК України закріплені межі здійснення цивільних прав, а саме, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

До тих обставин, за яких відповідач передав речі позивачці, суд повинен був поставитися критично, оскільки останній не забезпечив їх передачу особисто позивачу, як власниці майна.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що судом першої інстанції було неповністю досліджено надані нею докази на підтвердження наявності в квартирі відповідача, станом на 19.05.2020 речей, які вона просила в своєму позові витребувати в останнього.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачам всупереч приписів ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не було надано суду переконливих доказів обґрунтованості його заперечень про повернення ним позивачці усього її майна, яке знаходилося у квартирі за період її тривалого постійного проживання.

Змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не даючи переоцінку висновкам викладених у рішенні суду першої інстанції, визнає на підставі ст.376 ЦПК України їх частково таким, що не відповідають обставинам справи; прийняті з порушенням норм процесуального права і неправильним застосування норм матеріального права, а тому визнає частково доводи апеляційної скарги слушними, які дають підстави для зміни рішення місцевого суду.

На підставі викладеного апеляційний суд змінює абзац 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції; витребувати у ОСОБА_2 та передати ОСОБА_1 її майно та одяг дитини, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 : холодильник «Samsung», велосипед чорного і салатного кольору «Titan», пральну машину Samsung, пилосос «Samsumg» синього кольору, мультиварку «Redmond», комп`ютерне крісло, диван коричневого кольору для дитини, 2 комплекту постільної білизни на двоспальне ліжко блакитного кольору з білим написом LOVE, тигрового забарвлення та сірого з написами Самсунг з тканини бязь; 3 шт. банних махрових рушників синьо-білого, тигрового та рожевого кольорів; 2 шт. пледів на двоспальне ліжко тигрового і коричневого кольорів; 4 шт. ковдри; 4 шт. подушок пір`яних, жіночі золоті ювелірні прикраси: золоте кільце вагою 5,02 грама; золоте кільце вагою 3.30 грама; золоте кільце з камінням вагою 4,69 грама; золотий ланцюжок вагою 21,45 грама; золоті сережки вагою 5,27 грама; золота ладанка вагою 2,58 грама; дитячий одяг: 4 шт. трусів, 10 шт. носових хустин, у зимову куртку чорно-зеленого кольору; дитячі іграшки; жіночу шубу мутонову чорного кольору. Рішення в частині відмови витребувати інші заявлених позивачкою речі залишає без змін.

На підставі ст. 141 ЦПК України колегія суддів змінює рішення в частині розподілу судових витрат за подання позову та частково відшкодовує фактично понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1241 грн. 37 коп. та на правничу допомогу в сумі 3342 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог змінити, в частині розподілу судових витрат скасувати.

Викласти абзац 2 резолютивної частини рішення у такий редакції:

Витребувати у ОСОБА_2 та передати ОСОБА_1 її майно та одяг дитини, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 : холодильник «Samsung», велосипед чорного і салатного кольору «Titan», пральну машину Samsung, пилосос «Samsumg» синього кольору, мультиварку «Redmond», комп`ютерне крісло, диван коричневого кольору для дитини, 2 комплекту постільної білизни на двоспальне ліжко блакитного кольору з білим написом LOVE, тигрового забарвлення та сірого з написами Самсунг з тканини бязь; 3 шт. банних махрових рушників синьо-білого, тигрового та рожевого кольорів; 2 шт. пледів на двоспальне ліжко тигрового і коричневого кольорів; 4 шт. ковдри; 4 шт. подушок пір`яних, жіночі золоті ювелірні прикраси: золоте кільце вагою 5,02 грама; золоте кільце вагою 3.30 грама; золоте кільце з камінням вагою 4,69 грама; золотий ланцюжок вагою 21,45 грама; золоті сережки вагою 5,27 грама; золота ладанка вагою 2,58 грама; дитячий одяг: 4 шт. трусів, 10 шт. носових хустин, зимову куртку чорно-зеленого кольору; дитячі іграшки; жіночу шубу мутонову чорного кольору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 835 грн. 50 коп. і за апеляційний перегляд справи в розмірі 1241 грн. 37 коп. та на правничу допомогу в сумі 3342 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текс рішення виготовлено 12 листопада 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко