Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4672/20 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 84 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Миніч Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу №285/4672/20 за позовом Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради « Новоград-Волинськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центалізованого опалення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 є споживачем послуг із централізованого опалення, які надаються КП «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом періоду з 9 жовтня 2019 року по 15 квітня 2020 року вона не сплачувала кошти за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12950 грн. 30 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 12950 грн. 30 коп.

Компенсовано позивачеві судові витрати у розмірі 2102 грн. за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що ухвалою суду скасовано судовий наказ про стягнення з неї вказаної заборгованості. Підставою для скасування судового наказу була та обставина, що вона не користується послугами, які надає позивач, оскільки за її заявою вказане житлове приміщення відключене від мережі централізованого опалення.

Також звертає увагу на ту обставину, що у квартирі АДРЕСА_2 , окрім неї, зареєстровані також й інші особи.

Стверджує, що не укладала з позивачем договір про надання послуг з централізованого опалення. У 2019 році вона звернулася до позивача із заявою про відключення її квартири від мережі централізованого опалення, однак відповіді не отримала.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Новоград-Волинською КЕЧ району 24 листопада 2006 року, ОСОБА_1 належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_3 .

За вказаною адресою позивач надає послуги з централізованого опалення.

Наявний в матеріалах справи розрахунок містить інформацію про те, що внаслідок несвоєчасної сплати за надані послуги протягом періоду з 9 жовтня 2019 року по 15 квітня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 12950 грн. 30 коп.

Статтею 7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

У частині 4 статті 319 ЦК України закріплене правило про те, що власність зобов`язує.

Частиною 1 статті 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів ( обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Отже, ОСОБА_1 , будучи співвласником вказаної квартири та споживачем наданих послуг з теплопостачання, зобов`язана сплачувати кошти за надані позивачем послуги. Однак, такі послуги вона зобов`язана сплачувати відповідно до належної їй на праві приватної власності частки у цьому житловому приміщенні.

Враховуючи ту обставину, що розмір належної відповідачці ідеальної частки у вказаній квартирі становить 1/5, на користь позивача підлягає стягненню 2590 грн. 06 коп. заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 не користується послугами Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» щодо централізованого опалення квартири АДРЕСА_3 . Відключення цього житлового приміщенні від мережі централізованого опалення було здійснено самовільно, без дотримання вимог Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26 липня 2019 року.

У постанові Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі №554/946/18 зроблено висновок про те, що єдиною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено.

У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Та обставина, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року скасовано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 цієї заборгованості, не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки після видачі вказаного судового наказу ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідною заявою, в якій вона оспорювала факт наявності такої заборгованості.

Внаслідок скасування судового наказу позивач скористався процесуальною можливістю звернутися до суду з даним позовом. Будь-яких інших правових наслідків при вирішенні цього спору по суті ухвала суду від 13 листопада 2020 року не має.

Таким чином, рішення суду слід змінити, зменшивши розмір заборгованості, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь позивача, з 12950 грн. 30 коп. до 2590 грн. 06 коп., а також суму судового збору, який належить компенсувати позивачеві за рахунок держави, з 2102 грн. до 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року змінити, зменшивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго», із з 12950 грн. 30 коп. до 2590 грн. 06 коп., а також суму судового збору, який належить компенсувати Комунальному підприємству Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» за рахунок держави, з 2102 грн. до 420 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: