ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/940/20 Номер провадження 22-з/814/142/21 Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
18 жовтня 2021 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,
за участю секретаря Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві заяву адвоката Панченко Олени Олександрівни, представника ОСОБА_1 , про постановлення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29 квітня 2021 року позов задоволений.

Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня пред`явлення позову до суду з 27 лютого 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7340 грн. 80 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення допущено до негайного виконання.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу адвоката Павелка Руслана Сергійовича, представника ОСОБА_2 , залишено без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 29 квітня 2021 року залишено без змін.

06 жовтня 2021 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява адвоката Панченко Олени Олександрівни, представника ОСОБА_1 , про постановлення додаткового рішення у справі, яким вирішити питання судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, під час винесення постанови від 04 жовтня 2021 року апеляційна скарга адвоката Павелка Руслана Сергійовича, представника ОСОБА_2 , залишена без задоволення. Рішення Київського районного суду м.Полтави від 29 квітня 2021 року залишено без змін і не було вирішено питання про судові витрати понесені ОСОБА_1 . Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно п2. ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи в разі відмови в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц), від 15 квітня 2020 року (справа № 199/3939/18-ц), від 09 червня 2020 року (справа № 466/9758/16-ц).

Отже, сторона по справі у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу має надати суду в обов`язковому порядку документ, що посвідчує сплату коштів за надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у справі надавалася ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги № 01-30/06/21 від 30 червня 2021 року(т.2 а.с.200-202).

У підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги, ордер, рахунок № 41/21 від 30.06.2021 року на оплату послуг за надання правничої допомоги у розмірі 4500 грн., квитанції про оплату виконаних робіт, акт приймання передачі наданої правничої допомоги. ( т.2 а.с.97, 200-202, 203, 204, 205, 206).

Таким чином ОСОБА_1 має право на відшкодування понесених нею витрат за послуги адвоката у розмірі 4500 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву адвоката Панченко Олени Олександрівни, представника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 552/940/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень) у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов