ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6943/21
провадження № 2/753/5894/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.

з секретарем судового засідання Проценко Я.Б.,

за участю

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), далі позивачі, звернулись до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , відповідач), обґрунтовуючи його тим, вони є власниками квартири за адресою АДРЕСА_1 в рівних частках. На даний час відповідач у квартирі зареєстрована, але не проживає , будь-які речі відповідача відсутні, участі в утриманні квартири вона не бере, житлово-комунальні платежі не здійснює, а позивач змушені нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, а отже створює позивачам перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні, у зв`язку з чим позивачі просять визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 23.09.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачі підтримали свою позовну заяву з підстав, зазначених у ній, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення на часті Судової влади України, відзив на позовну заяву до суду не надходив, про причини неявки суду не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині 1/2 кожному /а.с.7,15/.

Як вбачається із відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 22.04.2021, в даній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_3 /а.с.21/.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом..

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

До позовної заяви позивачами додано копії їхніх паспортів /а.с.4-5, 11-12/, копії їхніх РНОКПП /а.с.6,13/, копії підтверджуючих право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 документів /а.с.7-9, 14-15/, копію паспорту та РНОКПП відповідача /а.с.16-18/.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується ; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Дослідивши долучені до позовної заяви документи, заслухавши позивачів, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачами не доведено відсутність відповідача ОСОБА_3 у житлі за адресою АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік, що є безумовною вимогою закону для позбавлення права член сім`ї власника житла на користування житлом.

У зв`язку із недоведеністю позивачами свої вимог щодо визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позовна заява задоволенню не підлягає.

Зважаючи на результат розгляду справи, судовий збір покладається на позивачів, у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 15.11.2021.