справа № 388/735/21
провадження № 2/388/416/2021
26.10.2021м. Долинська
Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Степанов С.В.
при секретарі - Гриненко М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець Кіровоградської області Золоторьова Тетяна Валентинівна приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріусом таким, що не підлягає виконанню, -
Позов мотивує тим, що 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичембуло вчинено виконавчий напис який зареєстровано в реєстрі про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості. За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого в межах виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Приватним виконавцем було надано копії документів, на підставі яких вчинювався напис, а саме: заява про примусове виконання рішення, виконавчий напис; постанови про відкриття виконавчого провадження.
Спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. За виконавчим документом здійснюється стягнення заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору. Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, a також підстав вимог відповідача з яким позивач ніяких договірних відносин не мав.
Оспорюваний виконавчий напис був вчинений після спливу трьохрічного терміну позовної давності, та з огляду на те що позивач, як боржник, не погоджувався з заборгованістю, не отримував жодного повідомлення щодо її наявності та повідомлення про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, вважає, що вказана заборгованість не була безспірною як на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису, так і на цей час.
Зі змісту отриманих представником Позивача документів, зокрема копії виконавчого напису приватного нотаріуса вбачається наступне.
Виконавчий напис вчинено 12 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем.
Вказано, що строк платежу за кредитним договором настав, що боржником допущено прострочення платежів, а також що стягнення заборгованості проводиться за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року.
Визначено суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 330,00 грн.
Ухвалою Долинського районного суд за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову у даній цивільній справі - зупинено стягнення за оспоріваним виконавчим написом.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності, за наявними матеріалами справи.
Представник позивача у с удовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового відправлення, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило, відзив до суду не надавав.
Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Третя особа, приватний виконавець про розгляд справи належним чином був повідомлений, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін.
Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності письмових заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.
Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.
12.05.2020р. між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» було укладено кредитний договоір № 05/0820-01 від 05.08.2020 року строком на 30 днів на суму 5000 гривень .
Відповідно до змісту оспорюваного виконавчого напису: позивач є боржником за кредитним договором укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у сумі 15 530 грн.
Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця. Постановою приватного виконавця постановлено звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).
26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.
Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.
Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.
Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався стяттми 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку.
Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 03.02.2021 року керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.
Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що кредитний договір укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались.
Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.
На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи.
Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат по сплаті судовго збору у розмірі 908,00 грн. за подачу до суду позову та 454,00 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову, задоволення позову у повному обсязі, - суд дійшов висновку, що сплачений позивачем у даній справі судовий збір у розмірі 1362,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання щодо чинності застосованого судом ухвалою від 1 червня 2021 року заходу забезпечення позову, судом відзначається, що враховуючи вид застосованого заходу забезпечення позову та зміст даного рішення й результат розгляду даної справи, - застосований захід забезпечення позову підлягає скасуванню з дня набрання даним рішенням законної сили.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 281-284, 354 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець Кіровоградської області Золоторьова Тетяна Валентинівна приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріусом таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1362 (одна тисяча триста шістдесят два) грн. 00 коп.
Захід забезпечення позову, застосований ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 1 червня 2021 року у даній справі, скасувати з дня набрання даним рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача відповідно до ст.284 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено у силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Степанов