Справа № 484/3699/21
Провадження № 2/484/1482/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 жовтня 2021 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрований, але не проживає колишній чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Місце знаходження його не відоме, договору про найм житлового приміщення він з власниками не уклав, комунальні послуги не оплачує, але і знятися з реєстрації добровільно не бажає. За таких обставин позивачки просять визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їм квартирою.

Ухвалою суду 20.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Позивачки надали суду заяву про те, що вони підтримують позов, просять його задовольнити і не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 про час, місце та порядок розгляду справи повідомлений у визначений ЦПК України спосіб за останньою відомою адресою реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України, які наявні в матеріалах справи. Відзиву на позовну заяву або заперечень проти позову відповідач суду не надав.

Ухвалою суду від 20.10.2021 року вирішено проводити заочний розгляд справи.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1996 року квартира АДРЕСА_2 передана у власність в результаті приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 і ОСОБА_4 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 від 03.12.2002 року. Надалі ОСОБА_4 одружилася і змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 15.11.2008 року.

02.02.2018 року ОСОБА_5 і ОСОБА_3 подарували свої частки квартири ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування частини квартири, посвідченим державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за № 1-73.

Таким чином, в даний час квартира АДРЕСА_1 належить позивачкам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Згідно виписки з будинкової книги і довідки ЦНАП відповідач дійсно залишається зареєстрованим у вказаній квартирі, однак будь-які договори між сторонами про порядок користування, найм житлового приміщення тощо, не укладались; у квартирі він не проживає, що підтверджується актом про непроживання, складеним диреткором ТОВ "Комунтехбудсервіс", згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає в даній квартирі з 2018 року; його речі в ній відсутні.

Інформація щодо фактичного місця проживання відповідача відсутня, добровільно знятися з реєстрації він не бажає.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що відповідач відсутній у квартирі АДРЕСА_1 понад строки, встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України. Поважні причини, передбачені ст.ст 71, 163 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або зберігання за відповідачем житлового приміщення відсутні. Відповідач добровільно залишив житло і добровільно ним не користується більше трьох років.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 163, 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 405 ЦК України. ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачами про відшкодування судового збору не заявлено.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачками безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу або заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про сторони:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення виготовлено 20.10.2021 року.

СУДДЯ: