№ провадження 4-с/646/49/2021
Справа № 646/6320/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Білінської О.В.,

за участю секретаря Мірзоєвої К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на бездіяльність Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року в провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла вищевказана цивільна справа, в якій скаржник просить суд:

1.Витребувати виконавчі провадження 607021 з Основ`янсько- Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

2.Визнати дії старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гайнутдінової О.В. щодо ненадання відповіді на клопотання від 02.09.2021 року по виконавчому провадженню 607021 неправомірними.

3.Зобов`язати старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гайнутдінову О.В. надати відповідь на всі перелічені виконавчі дії у клопотанні від 02.09.2021 року.

4.Зобов`язати старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гайнутдінову О.В. внести подання до суду про розшук боржника.

5.Зобов`язати старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гайнутдінову О.В. внести подання до суду про привід боржника.

6.Зобов`язати старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гайнутдінову О.В. внести подання до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою суду від 07.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явились. Про розгляд скарги повідомлені в установленому законом порядку. Від скаржника надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд скарги за його відсутністю. Доводи, викладені у скарзі підтримує та просить скаргу задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка, стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи визначені законом строки розгляду скарги, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги за наданими доказами у відсутності сторін.

Згідно постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України у цивільних і кримінальних справа від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо. При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). Пунктом 20 зазначеної постанови визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи та надані копії виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

На примусовому виконанні у Основ`янсько Слобідському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові перебуває зведене виконавче провадження №66704658 до складу якого входять: виконавче провадження №66607021 з примусового виконання виконавчого листа №646/188/21, виданого 10.06.2021 Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір 898,38 грн. та виконавче провадження №66606946 з примусового виконання виконавчого листа №646/188/21 виданого 26.05.2017 Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 борг в розмірі 17170,83 грн.

Постановами старшого державного виконавця Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гайнутдінової О.В. від 26.07.2021 відкриті виконавчі провадження та направлені сторонам у виконавчому провадженні за адресами вказаними у виконавчих документах.

Під час забезпечення примусового виконання рішення державним виконавцем відповідно до ст.ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження» вжито заходи щодо виявлення майна боржника шляхом направлення запитів до установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна, а також щодо виявлення зареєстрованих в установах банків за боржником рахунків, джерел доходів.

30.08.2021 державним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт коштів боржника, яка з накладанням ЕЦП направлено банківським установам-учасникам обміну до виконання.

03.09.2021 державним виконавцем, керуючись ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», за зазначеними виконавчими провадженнями винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які направлені на виконання.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, суд зобов`язаний діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Згідно із ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч.1ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1ст.448 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Звернення до суду з вимогами про зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії, які згідно з ЗУ «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною державної виконавчої служби не ґрунтуються на вимогах Закону.

Що стосується вимог скаржника про визнання дій старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гайнутдінової О.В. щодо ненадання відповіді на клопотання від 02.09.2021 року по виконавчому провадженню 607021 неправомірними, суд зазначає наступне.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

У матеріалах зведеного виконавчого провадження №66704658 міститься копія відповіді виконуючого обов`язки Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Манерка Д.Д. з накладанням ЕЦП від 07.09.2021 на звернення ОСОБА_1 в якій роз`яснено стан виконання рішення суду.

Тому, констатація факту про ненадання всіх матеріалів справи державним виконавцем, при наявності відповіді в матеріалах зведеного виконавчого провадження, не може бути достатнім і переконливим свідченням того, що державний виконавець допустив протиправну бездіяльність.

Інші доводи скарги не спрастовують висновків суду щодо правомірності дій державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

З огляду на зазначену норму, з ФОП ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 258-261, 352-353, 447-448, 450-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на бездіяльність Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без задоволення.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) 00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали виготовлено 15.11.2021

Суддя: Білінська О.В.