Справа № 177/336/21
2/214/2205/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2021 року суддя Саксаганського районного судм. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 177/336/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої діями та бездіяльністю державних органів, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін,-

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у місті Кривий Ріг на його користь матеріальну шкоду в сумі кількість судових засідань помножена на 288,88 грн. та моральну шкоду в сумі 216 00,00 грн.

Крім того, просить суд стягнути на користь представників позивача матеріальну шкоду в розмірі 288,88 грн. помножену на кількість судових засідань, на одного представника .

Аргументи учасників справи.

2. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що 30.12.2020 року він подав позов до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за місцем мешкання юридичної особи ЖБК «Восток-242, про захист прав споживачів, про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 79 652,16 грн. та моральної шкоди в розмірі 480 000,00 грн. та про визнання відсутності права у ЖБК «Восток - 24» вимагати сплати за житлово-комунальні послуги.

У зв`язку з тим, що з 2017 року по теперішній час він є присяжним у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу усі судді заяви собі самовідвід і справа була передана до Криворізького районного суд, як найближчого.

Позивач вважає, що три відмови у відкритті провадження суддями Строговою Г.Г., Суботіною С.А. та Березюк М.В. за його позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист прав споживача послуг. Про відшкодування матеріальної та моральної , про визнання відсутності прав ЖБК «Восток - 24» вимоги сплатити за житлово-комунальні послуги написані під копірку, з тими ж самим завідома не правдивими про ЖБК «Восток-24» та «членство» позивачів.

Ухвалою судді Суботіної С.А. йому було відмовлено у відкритті провадження у справі № 210/67/21, в зв`язку з цим він вважає, що не правомірними діями останньої та Криворізьким районним судом йому завдано маральну та матеріальну шкоду.

3. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних державних призначень шляхом списання коштів з рахунків державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених зокрема, Положеннями про Державну казначейську службу України, затвердженими постановою КМУ від 15.04.2015 року № 215

Відповідно до п. 2 Положень, Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами та розпорядженнями КМУ, наказами Міністерства фінансів України та зобов`язано діяти лише на підставі та в межах своїх повноважень, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно з положеннями Казначейство забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевих бюджетів га основі введення єдиного казначейського рахунку та управління наявними фінансовими ресурсам, що ними обліковується. Казначейство є юридичною особою , має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та не несе відповідальність за дії органів державної влади.

Тобто, Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦК України.

4. Відповідь на відзив від позивача не надходила.

Заяви та клопотання учасників справи.

5. Від позивача на адресу суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку зі зміною обстановки( відповідач ОСОБА_4 виконала ухвалу Апеляційного суду про відкриття провадження і з 01.08.2021 року вона більше не є суддею у зв`язку з закінченнями повноважень.

6. Суд дослідивши заяву позивач та матеріали цивільної справи зазначає таке.

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до Криворізького районного суду Дніпропетровської області та судді Суботіної С.А. та відкрито провадження в частині позовних вимог до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої діями та бездіяльністю державних органів.

Крім того, відповідно до п.5) ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Оскільки, ухвалою суду від 27 квітня 2021 року провадження по даній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику ( повідомлення) сторін, то розгляд справи по суді у даній справі розпочався через тридцять днів з дня відкриття провадження, тобто 27 травня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Процесуальні дії у справі.

7. 09 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

8. 27 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження.

Обставини справи, встановлені судом.

9. Відповідно до ухвали судді Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Суботіної С.А. від 18.02.2021 року, ухвали судді господарського суду Дніпропетровської області Ліпинського О.В. від 12.03.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадженні за позовом до ЖБК «Восток-24», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання відсутності права вимагати сплати за житлово-комунальні послуги, стягнення моральної та матеріальної шкоди ( а.с. 5-6;7-8 )

Джерела права й акти їх застосування.

10. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

11.Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

12.Відповідно до пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

13.Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

14.Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

15. Судовим розглядом встановлено, що предметом даного спору є наявність або відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними, на думку позивача, ухвалу суду про відмову у відкритті провадження у справі. Зазначена вище ухвала винесені суддею Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Суботіною С.А.

16. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

19. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

20.Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просять суд стягнути державного бюджету України через Державну казначейську службу України у місті Кривий Ріг на його користь 216 000,00 грн. моральну шкоду, та матеріальну шкоду в розмірі кількість судових засідань помножена на 288,88 грн.

22. Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

23. Згідно частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

24. Тлумачення частини другої статті 48 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяною органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду.

25. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

26. Згідно ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

27. Крім того, судом враховано що відповідно до Пленуму Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

28. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

29. Сам факт стягнення коштів із Державного бюджету України не може бути підставою для визначення у даній справі відповідачем саме Державну казначейську службу України.

25. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20 жовтня 2011 року).

26. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

27. Відповідно до частини першої ст. 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

28. Враховуючи, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, суд

вважає за необхідне вказати, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого позивач зазначає порушником своїх прав.

29. Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до Державної казначейської служби України, яка є неналежним відповідачем у даній категорії справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

30. Щодо клопотання позивача про стягнення з Державного бюджету України на користь представників позивача матеріальної шкоди, судові витрати пов`язані з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні коли представники з`являлись до суду, то воно не підлягає задоволенню оскільки, по-перше, розгляд даної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без виклику ( повідомлення) сторін, по друге, позивач має право на звернення до суду для захисту виключного свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Розподіл судових витрат.

29.Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при поданні позову не було сплачено судовий збір позивачами, які посилались на норми п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір», та судовим розглядом встановлено, що категорія спору не підпадає під дію Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», суд дійшов висновку про стягнення судового збору з змивача розмірі 1% від ціни позову але не менше ніж 908,00 грн., зазначаючи що моральна шкода підлягає грошовій оцінці, тому є вимогою майнового характеру.

На підставі викладеного, куруючись ст. 126 Конституції України, ст. 12,19, 79, 80, 81, 255, ЦПК України, ст.15, 1173, 1174,1176 ЦК України, суд -

Ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої діями та бездіяльністю державних органів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2160,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги .

Відомості про сторін:

Позивач : ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

Відповідач : Державна казначейська служба України у м. Кривому Розі, юридична адреса: проспект Металургів, 36Б, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Суддя І.Б. Малаховська