Ухвала

1 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 727/718/19

провадження № 61-15110ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвоката Голунги Миколи Івановича, який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - обласне комунальне підприємство «Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Чернівецької міської ради про знесення самочинного будівництва та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвоката Голунги М. І., який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року, повний текст якої складено 5 серпня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надають докази отримання ними копії оскаржуваної постанови 16 серпня 2021 року, проте не порушують питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявникам права протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний

пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Голунги М. І. , який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , не відповідає зазначеним вимогам закону.

Заявники узагальнено посилаються на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, проте не зазначають конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі зазначено, що така подається на постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року. При цьому, заявники просять залишити в силі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 березня 2021 року, проте відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 727/718/19 Шевченківським районним судом міста Чернівці рішення ухвалено 31 березня 2021 року.

За таких обставин заявникам необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позову, за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн).

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

Тому за подання касаційної скарги кожному заявнику ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 9 220,80 грн (4 610,40(3*1 536,80(768,40*2)*200%), про що надати відповідні документи.

За таких обставин ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі 9 220,80 грн, про що надати відповідний документ, або документ, що підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_2 має сплатити судовий збір у розмірі 9 220,80 грн, про що надати відповідний документ, або документ, що підтверджує підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Щодо оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 28 липня 2021 рокуадвокатом Голунгою М. І., який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , касаційний суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

На підтвердження своїх повноважень адвокат Голунга М. І. не надав жодних документів.

Отже, на підтвердження повноважень адвоката Голунги М. І. підписувати касаційну скаргу, яка подана 15 вересня 2021 року, і представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду касаційної інстанції необхідно надати оформлений належним чином відповідний документ.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвоката Голунги Миколи Івановича, який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року залишити без руху.

Надати заявникам десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, не буде подано заявниками у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявникам.

У разі невиконання адвокатом Голунгою Миколою Івановичем у встановлений судом строк вимог цієї ухвали в частині надання документів на підтвердження його повноважень скарга в частині оскарження ним постанови Чернівецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко