Провадження № 2/161/3277/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

06.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 07.06.2019 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільна дитина син ОСОБА_4 . Разом з тим, починаючи з грудня 2020 року вона разом з сином проживають окремо від відповідача. Вказує, що з того часу ОСОБА_2 жодної матеріальної допомоги ані їй, ані їх спільному сину не надає. Відтак, вона змушена одноосібно сплачувати за комунальні послуги, купувати дитині необхідні медичні препарати, продукти харчування, одяг та іграшки. Наразі, ОСОБА_5 не виповнилося 3-х років, дитина потребує постійного догляду, а тому вона позбавлена можливості повноцінно працювати і фінансово забезпечувати достатній рівень для життя сина. У свою чергу, відповідач є здоровою та працездатною особою, а тому має змогу надавати їм із сином матеріальну допомогу. Враховуючи наведене, просить суд присудити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення нею повноліття, а також стягувати з відповідача на своє утримання 3000 грн. щомісячно та до досягнення сином 3-річного віку.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач, з моменту їх окремого проживання, надає їй матеріальну допомогу періодично та нерегулярно. Як їй відомо, відповідач є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших дітей на своєму утриманні немає, розмір його середньомісячного заробітку становить близько 8000-9000 грн. У свою чергу, вона до народження сина працювала на посаді продавця-консультанта у гіпермаркеті «Там-Там», але на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим отримує соціальну допомогу в сумі 860 грн. на місяць.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, погодився на сплату аліментів на утримання дружини та сина по 1500 грн. щомісячно на кожного з них. Зазначив, що розмір його середньомісячного заробітку становить 7000-8000 грн., інших неповнолітніх дітей, утриманців він не має.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні до пояснень відповідача ОСОБА_2 , просив позов задовольнити частково.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2019 року. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_8 . Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Зі змісту позову слідує, що сторони продовжують перебувати у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо, малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою ОСОБА_1 .

Зазначена вище обставина підтверджується, зокрема довідкою Боратинської сільської ради Луцького р-ну Волинської обл. про реєстрацію місця проживання особи № 1120 від 03.06.2021 року (а.с. 28) та відповідачем не спростована.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку участі відповідача в матеріальному утриманні їхньої спільної малолітньої доньки, тобто між ними існує спір з цього питання.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших утриманців немає, працює на посаді муляра ПрАТ «Луцьксантехмонтаж № 536», розмір його заробітної плати складає близько 7000-8000 грн. на місяць.

Доказів іншого позивачкою суду надано не було.

Малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здоровий, на обліку у лікарів не перебуває, самостійних доходів не має.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, наявність у платника аліментів на утриманні малолітньої дитини від іншого шлюбу, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. але не менше між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим, а також таким, що відповідає звичайним потребам малолітньої дитини.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягувати з стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

На переконання суду, позивачкою на надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 фінансової можливості сплачувати аліменти на її утримання та утримання їх спільного сина ОСОБА_4 у заявленому нею розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 06.07.2021 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про частково задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

На підставі ст. ст. 84, 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мирне Горохівського району Волинської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 (тисяча п`ятьсот) грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мирне Горохівського району Волинської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1500 (тисяча п`ятьсот) грн. щомісяця, починаючи з 06 липня 2021 року та до 15 червня 2022 року, тобто до досягнення дитиною трьох років.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятьсот вісім) грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Рішення у повному обсязі складено 27 жовтня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська