Ухвала

22 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 2-7115/07

провадження № 61-14578ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільдерев» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільдерев» про визнання договору дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

У 2007 році ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільдерев» (далі - ТОВ «Тернопільдерев») про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу дерев`яних будинків відпочинку під інвентарними номерами 12, 13, 14 , 15 , 16 , 17 , 18 , 19 , 20 , 61 , 62 , 63 , 64 та 1/2 частини будинку павільйону-їдальні, що знаходиться на території бази відпочинку «Молодість» біля смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області (територія Будацької коси), укладеного 28 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Тернопільдерев».

Визнано за ОСОБА_1 право власності на дерев`яні будинки відпочинку під інвентарними номерами 12, 13, 14 , 15 , 16 , 17 , 18 , 19 , 20 , 61 , 62 , 63, 64 та 1/2 частини будинку павільйону-їдальні, що знаходяться на території бази відпочинку «Молодість» біля смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області (територія Будацької коси), придбані нею відповідно до договору купівлі-продажу від 28 вересня 2007 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Тернопільдерев» у листопаді 2020 року звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2007 року.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Тернопільдерев» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2007 року відмовлено на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

У жовтні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Тернопільдерев» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 04 жовтня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У касаційній скарзі ТОВ «Тернопільдерев» просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції товариство отримало 24 грудня 2020 року та у лютому 2021 року вперше звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року. Зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2021 року касаційну скаргу було повернуто у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 18 лютого 2021 року про залишення касаційної скарги без руху. Вказує, що у період часу з 10 січня 2021 року до 01 лютого 2021 року директор товариства перебував на стаціонарному лікуванні. Звертав увагу на те, що у штаті товариства директор є єдиним працівником та, ураховуючи перебування у лікарні, він був позбавлений можливості подати касаційну скаргу у визначений законом строк або звернутися за професійною правничою допомогою до адвоката. При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не наведені обставини, що перешкоджали звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у визначений процесуальним законом строк.

Вказані заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу ТОВ «Тернопільдерев» на те, що повторна касаційна скарга подана заявником до суду касаційної інстанції лише 04 жовтня 2021 року, тобто через чотири місяці після отримання товариством копії ухвали Верховного Суду від 07 червня 2021 року про повернення первинно поданої касаційної скарги.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Отже особі, яка подала касаційну скаргу необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату ТОВ «Тернопільдерев» судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 162 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання скарги) за подання до суду апеляційної і касаційної скарги, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.

Оскільки ТОВ «Тернопільдерев» сплатило судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 162 грн, то заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору додатково у розмірі 2 108 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільдерев» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільдерев» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець