Справа № 214/2144/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 серпня 2021 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/2144/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.01.2017 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, актовий запис №31.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час подружнього життя з`ясувалося, що вони зовсім різні люди, мають протилежні погляди на життя та несумісні звички. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що він зловживає спиртними напоями та вчиняє бійки. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дитини і почало становити загрозу для її життя. В липні 2020 року їх стосунки вже зовсім зійшли нанівець, всі спроби збереження шлюбу виявилися марними, з липня 2020 року вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо з донькою, яка знаходиться повністю на її забезпеченні. Спору щодо розділу майна на теперішній час немає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання також не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу в його відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 21 січня 2017 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 31. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_5 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1 (а.с.8).

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнано учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнав учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи думку відповідача який не заперечує проти задоволення позовних вимог, беручи до уваги положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

Також, судом під час визначення розміру аліментів, враховано, що відповідач, як батько ОСОБА_3 , зобов`язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а саме 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 копійок.

Крім того, під час звернення до суду позивач була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

В порядку п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114, 180, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 січня 2017 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 31.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за квитанцією від 23.03.2021 року, а саме в сумі 454(чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 24 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.В. Ткаченко