Провадження № 2/127/4843/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11350 грн.).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Натомість, як вбачається з матеріалів позовної заяви, в порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України позивач, вказуючи ціну позову без зазначення відповідних доказів щодо дійсної вартості спірного нерухомого майна, сплатив судовий збір лише в розмірі 1500 грн, що не може вважитись належним підтвердженням сплати судового збору у встановленому законом розмірі відповідно до заявленого розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що в суду відсутня можливість встановлення ціни позову на день подання позову (в матеріалах відсутні докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна, визначеної згідно з чинним законодавством про проведення оцінки нерухомого майна), суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору в сумі 5675 грн, враховуючи предмет спору, підстави позову та виниклі між сторонами правовідносини щодо спірного майна.

Отже сплата позивачем судового збору в розмірі 1500 грн відповідно до квитанції від 21 жовтня 2021 року №0.0..1 (АТ КБ «Приватбанк») є не повною. Позивачу слід сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру в розмірі, встановленому судом, а саме доплатити судовий збір в розмірі 4175 грн до раніше сплаченої суми.

При цьому, позивачу необхідно зазначити обставини з посиланням на докази щодо дійсної вартості майна, вказавши відповідну ціну позову (п.9 ч.1 ст.176, п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0002856.

Також, відповідно до п.5. ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з поданням до суду позовної заяви.

З поданої позовної заяви слідує, що позивач з посиланням на положення ст. 57 СК України ставить вимогу про визнання за нею права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи позов тим, що вказаний об`єкт нерухомості був придбаний за її власні кошти. Разом з тим, вказуючи на такі обставини, позивач у позові не зазначає будь-яких доказів на підтвердження отримання нею суми в розмірі 240 000 грн внаслідок продажу нерухомості за нотаріально посвідченим договором від 28.02.2017 та фактичне придбання за таку ж суму нерухомості згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2017 та послідуючої продажі придбаної квартири за суму 300 000 грн. При цьому, вказуючи на обставини відчуження квартири в червні 2018 року по ціні 300000,00 грн згідно договору, примірник якого у позивача не зберігся, позовна заява не містить відповідного клопотання в порядку ст. 83 ЦПК України.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

При цьому слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: