Справа № 466/7450/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ХРУПА Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Першої Львівської державної нотаріальної контори (м.Львів, вул. Саксаганського, 6), Шевченківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів, вул. Котлярська, 6) про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

16.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Першої Львівської державної нотаріальної контори та Шевченківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції про скасування обтяження майна у вигляді арешту (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4249720, зареєстрований 19.12.2006 року реєстратором: Перша львівська державна нотаріальна контора, 79005, Львівська область, м. Львів, вул. Саксаганського, 6, підстава: лист, 803/Ч, 10.08.1999р. Нарсуд, Шевченківський район, вх.1262, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , додаткові дані: Архівний номер: 823477 LVOV1, Архівна дата: 13.08.1999, Дата виникнення: 13.08.1999, № реєстру: 20913-101, внутр. №DC01652Е29F04A318031, коментар: 131/22, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений запис про арешт.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона, ОСОБА_1 , є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 15.12.2009 року. У червні 2020 року вона звернулася до нотаріуса для посвідчення відповідного правочину та дізналася про вищевказане обтяження №4249720 у виді арешту. З реєстраційного запису слідує, що власником є ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є сином позивачки, однак права власності на квартиру не мав ніколи. Квартира була приватизована заявницею лише у 2009 році.

На звернення до Львівського державного архіву їй було надано копію листа-повідомлення № 803/Ч, 10.08.1999р. на підставі якого внесено запис про обтяження.

Позивачка вважає, що цей лист не міг служити підставою для накладення арешту на її квартиру АДРЕСА_2 з таких підстав: в листі міститься прохання надати інформацію чи має ОСОБА_2 у власності об`єкти нерухомого майна, так як на той час останній був засуджений за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 1999 року до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Адреса: АДРЕСА_1 вказана у листі як місце проживання засудженого. Висновок про належність квартири ОСОБА_2 на праві приватної власності зроблено помилково.

У відповідь на звернення позивачки із заявою про скасування обтяження до Першої Львівської державної нотаріальної контори та Шевченківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, позивачка отримала відмову. У зв`язку з вищенаведеним, вона змушена звернутися до суду з даним позовом з метою захисту своїх прав як власника майна, оскільки не може реалізувати своє право щодо розпорядження даною квартирою.

Ухвалою судді від 20.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року справа була призначена до судового розгляду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву, в якій вказали, що позов підтримують, просять його задовольнити, просили розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Шевченківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, подав через канцелярію суду заяву, у якій н просить розглянути справу за відсутності представника, при постановленні рішення покладається на розсуд суду.

Відзивів на позов відповідачі не полдали.

Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 15.12.2009 року /а.с. 6/. До цього часу квартира знаходилась у комунальній власності.

Відповідно до Довідки про склад сім`ї №0045 від 15.10.2021р. у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано шестеро осіб: ОСОБА_1 , 1940р.н. (власник), ОСОБА_4 , 1994р.н. (внучка), ОСОБА_5 , 1971р.н. (син), ОСОБА_6 , 1974р.н. (невістка), ОСОБА_7 , 2002р.н. (внучка) та ОСОБА_2 , 1975р.н. (син). В довідці також вказано, що ОСОБА_2 з 2003 року за вказаною адресою не проживає.

Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 перебуває під обтяженням у виді арешту (архівний запис), реєстраційний номер обтяження №4249720, зареєстрований 19.12.2006 року реєстратором: Перша львівська державна нотаріальна контора, 79005, Львівська область, м. Львів, вул. Саксаганського, 6, підстава: лист, 803/Ч, 10.08.1999р. Нарсуд, Шевченківський район, вх.1262, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , додаткові дані: Архівний номер: 823477 LVOV1, Архівна дата: 13.08.1999, Дата виникнення: 13.08.1999, № реєстра: 20913-101, внутр. №DC01652Е29F04A318031, коментар: 131/22.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 1999 року сина позивачки ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Відтак, в порядку виконання цього вироку в частині конфіскації майна та на підставі листа-повідомлення № 803/Ч, 10.08.1999р. Першою львівською нотаріальною конторою внесено відомості про обтяження за № 4249720.

Дослідивши в судовому засіданні вказаний лист-повідомлення № 803/Ч, 10.08.1999р. суд дійшов такого висновку. В листі міститься прохання надати інформацію щодо наявності у ОСОБА_2 об`єктів нерухомого майна. Адреса: АДРЕСА_1 вказана у листі як місце проживання засудженого. Підстав для висновку про належність квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 на праві приватної власності не було.

Відтак, суд вважає, що запис № 4249720 про обтяження у виді арешту (архівний запис), внесений Першою львівською державною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна помилково, а отже безпідставно.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно із п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону).

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Скориставшись своїм правом, позивачка просить зняти арешт з квартири, оскільки це унеможливлює реалізацію її прав власника.

Нормами ч.1,2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки відсутні підстави для арешту квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Цей арешт слід сукасувати.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 328 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження у виді арешту (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4249720, зареєстрований 19.12.2006 року реєстратором: Перша львівська державна нотаріальна контора, 79005, Львівська область, м. Львів, вул. Саксаганського, 6, підстава: лист, 803/Ч, 10.08.1999р. Нарсуд, Шевченківський район, вх.1262, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , додаткові дані: Архівний номер: 823477 LVOV1, Архівна дата: 13.08.1999, Дата виникнення: 13.08.1999, № реєстру: 20913-101, внутр. №DC01652Е29F04A318031, коментар: 131/22 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений запис про арешт. №4249720.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 03.11.2021 року

Суддя Н. Л. Луців-Шумська