ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/139/21 Номер провадження 22-з/814/119/21 Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
26 жовтня 2021 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського Апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : Обідіної О.І.
Суддів : Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Наконечної Олени Миколаївни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері,
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 29.01.2021 року і до досягнення сином, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. на користь держави.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2021 року скасовано, ухвалено нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері відмовлено.

В серпні 2021 року адвокат Наконечна О.М. звернулася до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі 1362 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Заява обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції, скасувавши рішення суду першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат та не стягнув на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати, з огляду на задоволення його апеляційної скарги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та обґрунтування заяви про постановлення додаткового рішення, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.3 п. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До одних з витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу .

Згідно ч.ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно долученої до справи квитанції 0.0..1 від 25.06.21 апелянтом ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір в сумі 1362 грн., який з урахуванням норм п.2 ч. 2 та ч. 13 ст. 141 ЦПК України, враховуючи скасування рішення місцевого суду та постановлення по справі нового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь апелянта відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається понесення ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Так, до матеріалів справи долучено витяг з договору про надання правової допомоги від 02.03.2021, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Наконечною О.М., акт про прийняття-передачі наданих послуг від 01.06.2021, опис робіт виконаних адвокатом та квитанцію №153 від 02.03.21 про сплату ОСОБА_1 5000 грн. адвокату Наконечній О.М. за представництво його інтересів в суді.

Вищевказаний витяг з договору, акт та опис робіт містять детальний розрахунок наданих адвокатом клієнту послуг, а саме опрацювання матеріалів, підготовка та складання процесуальних документів по справі, представництво в суді. Розрахунок вартості визначений сторонами складає 500 грн. за годину роботи адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Наконечна О.М. приймала участь в трьох судових засіданнях загальною тривалістю понад 1,5 год., її довірителем було подано відзив на позовну заяву та нею було зроблено адвокатський запит.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Аналізуючи докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, їх відповідності критерію реальності адвокатських послуг, колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи об`єм та складність справи, тривалість розгляду та кількість проведених за участю адвоката судових засідань, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, колегія суддів вважає обґрунтованим та доведеним стороною відповідача понесені ним витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000 грн.

Розмір зазначених витрат, їх обґрунтованість та реальність здійснених адвокатом робіт по наданню правничої допомоги, позивачем не оспорювалось, відповідних доказів на їх спростування в передбаченому законом порядку суду не надавалось.

За вказаних обставин, заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Наконечної О.М. про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню, з ухваленням по справі додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесених останнім судових витрат, які складаються з судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги в сумі 1362 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., а всього 6362 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Наконечної Олени Миколаївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Постановити по справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати: судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі 1362 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., а всього 6362 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 жовтня 2021 року.

Судді: Обідіна О.І. Карпушин Г.Л. Хіль Л.М.