Постанова

Іменем України

09 листопада 2021 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/13049/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва

в складі судді Хромової О.О.

від 04 червня 2021 року

у справі №755/2223/21 Дніпровського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_2

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач - ОСОБА_2 , посилаючись на те, що Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг, звернулася до суду з позовом про розірвання договору та стягнення з відповідача сплачених грошових кошти за договором у розмірі 14 997 грн 00 коп.

В обґрунтування позову вказувала, що 22.12.2019 між нею та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з футбольної підготовки за програмою раннього розвитку «Фундамент переможця» (далі - Договір) для дитини ОСОБА_3 .

Також вказувала, що внаслідок невиконання ФОП ОСОБА_1 умов договору щодо місця проведення тренувань, вона 05.10.2020 звернулася із заявою про розірвання договору та повернення коштів, яка не розглянута, тому 28.12.2020 повторно звернулася з претензією про розірвання договору та повернення коштів, однак отримала відповідь про відмову у поверненні коштів, з посиланням на те, що договір є закінченим.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач подав до суду відзив, в якому, посилаючись на безпідставність позовних вимог з огляду на те, що договір закінчений за терміном дії, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 7 290,50 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 445,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом не взято до уваги, що між сторонами укладено договір про надання послуг, за умовами якого тренування є груповими, а пропуск такого заняття не відміняє його проведення за розкладом.

Заява ОСОБА_2 на повернення залишку коштів по договору подана поза строком дії договору.

За вказаних обставин просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2021 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Спір у даній справі не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; ціна позову не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак справа розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2019 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , 2016 року народження, укладено Договір №КТ20191222-2 про надання послуг по футбольній підготовці за програмою раннього розвитку «Фундамент переможця», предметом якого є надання виконавцем замовнику послуги по футбольній підготовці вихованця за програмою раннього розвитку «Фундамент Переможця» на визначених цим Договором та додатками до нього умовах. Строк надання послуги становить 9 (дев`ять) календарних місяців +60 днів заморозок (а.с. 10-13).

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору, тривалість одного заняття з футболу становить 45 хвилин. Заняття проводиться 2 рази на тиждень, згідно з розкладом, підготовленим виконавцем, але не менше 8 на місяць. У випадку перенесення загальнодержавних вихідних (святкових) днів та форс-мажорних обставин заняття скасовується і не переноситься. Адреса виконавця, де проводяться тренування: м. Київ, проспект Соборності, 7-б.

Відповідно до п. 2.1 Договору, послуги за Договором надаються замовнику на попередній платній основі. Повна вартість програми «Фундамент Переможця» за дев`ять місяців складає 15 997,00 грн. Вартість програми встановлюється на весь строк надання послуги і не може змінюватись.

Згідно п. 2.2 Договору за умови проходження вихованцем програми «Фундамент Переможця» та здійснення Замовником передоплати дев`яти календарних місяців до закінчення навчання вартість програми складає 14 997,00 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. За умови новорічної пропозиції клуб дарує 2 місяці тренувань додатково.

За п. 2.3. Договору сплата за послуги здійснюється до початку першого заняття згідно п. 2.1 або згідно з п. 2.2. Договору.

У п. 4.1.5 Договору визначено, що не допускається втручання у внутрішню діяльність виконавця, пов`язану з організацією та проведенням тренувального процесу, зокрема, у складанні графіка тренувальних занять.

Замовник має право, зокрема, звертатися до співробітників виконавця з усіх питань організації і проведення навчання (п. 4.2.2 Договору).

Згідно п. 6.2 Договору, виконавець несе відповідальність перед замовником лише за ті зобов`язання, що зазначені в Договорі і тільки у розмірі суми передоплати, документально підтвердженої, зокрема, чеком, квитанцією про банківський переказ.

Згідно п. 7.1. Договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом надання послуги по футбольній підготовці за програмою розвитку «Фундамент Переможця».

Судом встановлено, що на виконання п. 2.1 Договору ОСОБА_4 здійснено оплату послуг у розмірі 14 997,00 грн, що підтверджено квитанцією від 22.12.2019 року (а.с. 14).

28.12.2021 ОСОБА_4 звернулася до ФОП ОСОБА_1 із письмовою претензією, за порушення виконавцем умов Договору, в якій просила вважати Договір про надання послуг з футбольної підготовки за програмою розвитку «Фундамент Переможця» від 22.12.2019, укладеного між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 , розірваним та повернути суму попередньої оплати в розмірі 14 997,00 грн (а.с. 24-26)

Листом №22/01/21-1 від 22.01.2021 року ФОП ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 про те, що станом на 21.09.2020 Договір є закінченим за терміном дії програми (а.с. 27).

Вірно встановивши обставини справи, суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім коштів за Договором від 22.12.2019 у сумі 7 290,50 грн.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом не з`ясовано обставин, які мають значення для вирішення справи, а саме судом не надано аналізу п. 7.2.3 Договору, яким передбачено право на розірвання договору за ініціативи замовника у випадку порушення Виконавцем своїх зобов`язань, передбачених Договором.

Так, згідно п. 7.2.3 договір може бути розірвано за ініціативою замовника у разі остаточного рішення вихованця припинити заняття та у разі порушення виконавцем зобов`язань, передбачених у цьому Договорі та Додатках до нього.

Відповідно до положення пункту 2.7 Договору, сплачені замовником кошти за послуги згідно з цим Договором частково повертаються виконавцем за письмовою заявою замовника за умови надання ним наступних документів: довідки від лікаря з медичного закладу, відповідно до якої вихованцю протипоказано або не рекомендовано за станом здоров`я відвідувати тренувальні заняття за програмою згідно з Договором; свого примірника оригіналу цього договору; оригіналів всіх чеків (квитанцій) про сплату послуг за цим Договором. Письмова заява розглядається виконавцем протягом 30 календарних днів з дати звернення замовника. У випадку прийняття виконавцем рішення про повернення коштів замовнику, кошти повертаються замовнику в розмірі 50% від здійснених платежів за Договором за заняття, які ще не були проведені. Вартість одного заняття розраховуються шляхом ділення суми фактично сплачених замовником коштів за цим Договором на кількість всіх занять в Програмі.

З аналізу п. 2.7 та п. 7.2.3 Договору вбачається, що сторони передбачили як повинен діяти замовник у разі порушення виконавцем своїх зобов`язань за Договором, а саме замовник, у разі наявності таких порушень, має право на розірвання Договору в односторонньому порядку та подати письмову заяву про часткове повернення виконавцем сплачених коштів за послуги за цим Договором в порядку, передбаченому п. 2.7 Договору.

Оскільки за своєю правовою природою угода про розірвання договору також є договором, то на неї поширюються загальні правила укладення правочинів.

Так, у ст. 654 ЦКУ зазначено, що зміна або розірвання договору здійснюється в тій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом або не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи, що між сторонами був укладений письмовий договір, то доведенню підлягає факт, що позивач до закінчення строку дії договору звертався до відповідача із письмовою заявою про розірвання Договору.

При цьому, хоча у позовній заяві ОСОБА_2 і вказала на те, що 05.10.2020 зверталася до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення коштів, однак такі обставини не доводилися позивачем в суді першої інстанції та не надавалися до суду такі докази. Навпаки, з позовної заяви вбачається, що вимоги про розірвання договору заявлялися позивачем лише при зверненні до відповідача з претензією від 28.12.2020, яку позивачем долучено до позовної заяви.

Отже, матеріали справи не містять доказів, що позивачка звертався до відповідача із письмовою заявою про розірвання Договору до закінчення строку його дії.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача, що заяву про повернення сплачених кошів подано відповідачу в межах строку дії договору, з наступних підстав.

Як вже зазначалось вище, пунктом 1.1. договору визначено строк дії договору, що складає дев`ять календарних місяців з дати почату програми плюс 60 днів заморозок.

Як вбачається з п. 1.2. Договору, послуги надаються шляхом проведення тренувальних занять на основі гри у футбол та з метою проведення ефективного тренування, групи формуються за віком в кількості не більше 15 осіб.

Згідно п. 2.2 Договору за умови проходження вихованцем програми «Фундамент Переможця» та здійснення Замовником передоплати дев`яти календарних місяців до закінчення навчання вартість програми складає 14 997,00 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. За умови новорічної пропозиції клуб дарує 2 місяці тренувань додатково.

Згідно п. 3.1.6 Договору виконавець зобов`язаний зберігати місце в групі за вихованцем при умові своєчасної оплати послуги, у випадку пропуску занять.

Таким чином, з урахуванням положень п. 1.1 та п. 2.2. Договору строк дії договору становив одинадцять місяців (9 місяців за п. 1.1. та 2 місяці за п. 2.2 Договору)

В позовній заяві, ОСОБА_2 вказала, що з 12.03.2020 був запроваджений карантин та заняття припинилися, а першого вересня на сайті Інтернет ресурсу з`явилося повідомлення про те, що з першого вересня всі абонементи автоматично розморожено.

Разом з тим, з позовної заяви не вбачається, що ОСОБА_2 писала заяву про призупинення дії договору на час карантину.

Доводи позовної заяви про те, що заняття було відновлено першого вересня є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами. Роздруківка з сайту, що додана до позовної заяви містить наступну інформацію: «Шановні батьки. Вітаємо з новим навчальним роком! З першого вересня автоматично розморожені всі абонементи, чекаємо на тренування!» (а.с. 31).

Позовна заява не містить доводів про те, що абонемент ОСОБА_4 було заморожено, чи що вона скористалася заморозкою в період дії карантину. Позов лише містить обґрунтування щодо використаних заморозок з 02.02.2020 по 14.03.2020, що підтверджено довідками лікаря.

Відтак, таке повідомлення на сайті Інтренет ресурсу не може слугувати належним підтвердженням зупинення дії договору чи зупинення надання послуг за договором, укладеним з ОСОБА_2 .

Таким чином строк дії договору №КТ20191222-2 від 22.12.2029 закінчився 21.11.2020 (22.12.2019 +9 місяців (строк дії договору за п. 1.1 + 2 місяці за п. 2.2. Договору).

За наведених обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що строк дії договору закінчився 21.09.2020.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що претензію про розірвання договору та повернення коштів подано поза межами строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2020 ОСОБА_4 звернулася до ФОП ОСОБА_1 з претензією про розірвання договору та повернення сплаченої суми коштів, тобто після закінчення строку дії договору.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що закриття школи за адресою, визначеною в договорі, а саме: проспект Соборгості, 7б , закрито під час дії договору, враховуючи, що строк дії договору закінчився 21.11.2020, однак письмову претензію про розірвання договору та повернення коштів подано 28.12.2020, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Більше того, доводи позивача про те, що вона зверталася із заявою про повернення коштів та розірвання договору 05.10.2020 не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Більше того, із листа-відповіді ФОП ОСОБА_1 №22/01/21-1 від 22.01.2021 на претензію ОСОБА_2 від 28.12.2020 вбачається, що 05.10.2020 замовником була подана заява про повернення коштів по договору. Тобто з матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що 05.10.2020 було подана саме заява про повернення коштів по договору, а не заява про розірвання договору. При цьому, таку заяву розглянуто в 30 денний строк, як то передбачено п. 2.7 Договору.

З наведеного слідує, що доводи позивача про те, що вона зверталася до відповідача із заявою про розірвання договору спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що знайшли свої підтвердження доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , що із заявою про розірвання договору та повернення частини коштів позивач звернувся після закінчення терміну дії договору, а відтак і відсутні правові підстави для стягнення з останнього сплачених за договором коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового про наявність правових підстав для стягнення грошових коштів за договором на підставі заяви, поданої позивачем відповідачу після закінчення строку дії договору, у зв`язку з чим рішення суду відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню.

У зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи при вирішенні позовних вимог про стягнення сплачених за договором коштів, задовольняючи позов в цій частині неповно дослідив обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення в цій частині з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, як споживача, а відтак у відповідності до вимог закону звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

З матеріалів справи також вбачається, що у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" ФОП ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 362,00 грн (а.с. 67).

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судовий збір в сумі 1 362 грн 00 коп., сплачений ФОП ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги компенсується останньому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 7 290 (сім тисяч двісті дев`яносто) грн 50 копійок - скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Судовий збір в сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн 00 коп. компенсувати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець