Провадження № 8/537/6/2021
Справа № 537/2205/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря судового засідання Карпук Ю.Р., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Фєдосєєва Д.О., представника стягувача адвоката Скиби В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу №537/2205/21 за нововиявленими обставинами ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить суд скасувати судовий наказ Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2021 по справі №537/2205/21 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначено, що з 01.08.2020 заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 . Протягом серпня 2020 - квітня 2021 року вони з дружиною та сином проживали за адресою його зареєстрованого місця проживання у м. Полтаві. У травні 2021 року за ініціативою ОСОБА_2 сімейні відносини були припинені та разом із сином вона переїхала проживати до батьків у м. Кременчук. Наприкінці травня 2021 року, він дізнався що його дружиною було подано до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, заяву про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на у тримання сина. 01.07.2021 суддею Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області було задоволено заяву ОСОБА_2 та видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що наказ підлягає скасуванню, оскільки судом при видачі судового наказу №537/2205/21 не було враховано відповідно до ст. 182 СК України стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Він має значні проблеми із здоров`ям, а саме такі діагнози, як неспецифічний виразковий коліт вперше виявлений з тотальним ураженням товстого кишківника стадія загострення, ступінь III: товсто кишкова кровотеча: гастроезофагальна рефлюксна хвороба з ерозивним езофагітом акт. В. стадія загострення: хронічний гастродуодсніт Н pylori не визначений з підвищеною кисло утворюючою функцією шлунку, стадія загострення: ВСД за кардінальним типом та постміокардитичний міокардіофіброз СН0, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №3148 від 05.03.2021. При цьому, протягом травня-липня 2021 року ряд хронічних захворювань перебувають у загостреному стані та вимагають постійного медикаментозного підтримання, що значно впливає на фізичний стан заявника та можливість заробляти грошові кошти. Також заявник вказує на те, що між ним та ОСОБА_2 існує спір щодо утримання дитини, який мав місце також і на день звернення стягувача до суду із заявою про видачу судового наказу. При цьому, на момент видачі судового наказу він повністю утримував спільну дитину. З травня 2021 року перераховує ОСОБА_2 аліменти на дитину у сумі 3 500 грн, приймає участь у додаткових витратах на дитину купуючи їй одяг, іграшки, ліки та різні засоби гігієни. З наведеного вбачається, що на час звернення ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу, по суті вже існував спір щодо утримання спільної малолітньої дитини. Зазначені обставини ставлять під сумнів безспірність доводів стягувача, наведених в заяві про видачу судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Вважає, що вище вказані факти є суттєвою обставиною для задоволення його заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі. Пояснив, що ОСОБА_2 є його дружиною, однак на даний час вони проживають окремо. ОСОБА_2 постійно ним маніпулює, не дає бачитись з дитиною, пропонувала відмовитись від батьківських прав. Дитину він утримує, купує необхідні речі, суміші та іграшки.

Представник заявника адвокат Фєдосєєв Д.О. в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в ній. Вказав, що ОСОБА_2 при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу не підтвердила факту того, що дитина проживає з нею. Заявник ОСОБА_1 повністю забезпечує дитину, купує все необхідне. Вважає, що наказ підлягає скасуванню оскільки існує спір про право. Зазначив, що на разі існує спір з ким в подальшому буде проживати дитина.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Скиба В.Б. в судовому засіданні в задоволені заяви просив відмовити в зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю. Вказав, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими, вони були відомі.

Розглянувши заяву, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

01 липня 2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області по справі №537/2205/21, провадження № 2-н/537/1064/2021 за заявою ОСОБА_2 було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 3, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява N 69529/01, п. п. 27-28, рішення Європейського Суду з прав людини від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2 (Popov v.Moldova N 2), заява N 19960/04, п. 46).

У справі «Желтяков проти України», заява №4994/04 від 09.09.2011 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява 352854/99 від 24.07.2003).

Судом встановлено, що звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, заявник зазначає, що підставою для його перегляду є те, що на момент постановлення судового наказу існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді вказаної заяви, а саме, по суті існував спір щодо утримання спільної малолітньої дитини. На момент видання судового наказу заявник утримував повністю спільну дитину, придбавав їжу, одяг, медикаменти. Окрім того, судом на момент видання судового наказу не було враховано, що заявник має хронічні захворювання, які потребують значних матеріальних затрат.

Суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу, а саме загострення у заявника ряду хронічних захворювань, які вимагають постійного медикаментозного підтримання, що значно впливають на його фізичний стан та неможливість заробляти грошові кошти, не є нововиявленими.

Посилання заявника на наявність значних проблем зі здоров`ям (хронічні захворювання) не може бути визнано судом нововиявленою обставиною, оскільки вказана обставина була відома сторонам.

Положення ч. 5 ст. 183 СК України гарантують право того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу заявника на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину незалежно від надання їй добровільно матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19)

Сам факт надання заявником добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини (придбання їжі, одягу, медикаментів), не є нововиявленою обставиною для перегляду судового наказу, а також вказана обставина не є перешкодою для видачі судового наказу, в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 01 липня 2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, заявником заявлено не було.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 та ч. 7 ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи наведені заявником підстави для задоволення заяви та вимоги законодавства, що обґрунтовують можливість її задоволення, суд вважає, що наведені у заяві підстави, не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Окрім цього, суд зазначає, що у разі зміни дійсних обставин справи, які можуть вплинути на порядок і спосіб стягнення аліментів та встановлення обов`язку по їх сплаті, сторони не позбавлені права звернутися до суду із позовними вимогами про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню тощо.

Керуючись ст. 161, 165, 170, 423-429 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу №537/2205/21 за нововиявленими обставинами відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.11.2021.

Суддя І.І.Дядечко