Провадження № 2/761/4269/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Буцан Р.О.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування та пені,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 02.04.2019 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір страхування «преміум Каско» № 1900168 відносно добровільного страхування автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на праві власності. 27.12.2019 р. сталась ДТП за участі застрахованого автомобіля, що був під керуванням ОСОБА_4 , яка підпадає під ознаки страхового випадку за договором. 28.12.2019 р. водій звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхової події. Також, у зв`язку із настанням страхової події, позивач звернувся до офіційного дилера BMW в Україні компанії ТОВ «АВТ Баварія Київ» з проханням визначити вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто. 03.03.2020 р. представник позивача звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, разом з тим відповідач відмовив у виконанні умов договору на підставі підп. 11 п. 2.11.3.10 останнього. Також відповідач послався на висновок експертного дослідження № 3159/20-52 від 10.02.202 р. відповідно до якого встановлено, що ідентифікаційний номер НОМЕР_2 наданого на дослідження автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 , нанесений на полці правого бризговика в моторному відсіку змінювався шляхом заміни номерної деталі на іншу, на яку був нанесений номер такого же змісту WBAXW710800Т5698. Разом з тим, номер фактично не змінювався. Також відповідач зазначив про відсутність дозволів відповідних органів на заміну номерних панелей авто, проте такі дозволи не визначені чинним законодавством. У 2017 р. позивачем офіційно придбана на заводі - виробнику номерна панель, яка в митній декларації зазначена як колісна ніша WBAXW710800Т5698. Факт того, що на автомобіль встановлювалась номерна деталь підтверджується висновком 0212/2-Б від 12.02.2019 р. спеціаліста з дослідження автомобіля «Науково-дослідне Бюро судових експертиз «Сантадор» де фактично зазначено, що оскільки номерна деталь отримувалась через авторизований сервіс, відповідно дублювання здійснювати не потрібно, а отже не потрібна і перереєстрація авто. За таких обставин представник позивача вважає, що на виконання умов договору страхування з відповідача має бути стягнута сума відшкодування у розмірі 833 821,00 грн. разом із визначеними ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 15 351,00 грн., інфляційними збитками у сумі15057,50 грн. (період з 12.03.2020 р. по 12.10.2020 р.), а також пеню за договором страхування у розмірі 186 677,59 грн., витрати за стоянку автомобіля на СТО у розмірі 11 601,00 грн., суму витрат , сплачених ТОВ №АВТ Баварія Київ» за дефектування та інші необхідні послуги в розмірі 3 877,50 грн.

Провадження уданій справі відкрито 02.11.2020 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

15.02.2021 р. представником позивача збільшено розмір заявлених вимог: в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків до суми 42 508,68 грн., 3% річних до суми у розмірі 22 342,00 грн.

Представником відповідача надано відзив на позов де зазначено наступне. Скориставшись правом, встановленим чинним законодавством України, страхова компанія самостійно встановлювала обставини страхового випадку. Так, у відповідь на запит компанії Головний сервісний центр МВС України 21.02.2020 р. повідомив, що автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_1 було зареєстровано 18.04.2017 р. з номером кузова НОМЕР_2 , виправлення номеру кузову, номеру двигуна та інше переобладнання не проводилося, відомості про заміну номерної панелі з ідентифікаційним номером ТЗ BMW д.н.з. НОМЕР_1 з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , та про надання на це дозволу в базі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів відсутній. Отже, на момент реєстрації транспортного засобу були відсутні будь - які втручання в основний ідентифікатор автомобіля, ніяких змін, ремонтних робіт в даній частині автомобіля не проводилось. Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведеного трасологічного дослідження № 3159/20-52 від 10.02.2020 р. ідентифікаційний номер НОМЕР_2 наданого на дослідження автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 , нанесений на полці правого бризговика в моторному відсіку, змінювався шляхом заміни номерної деталі на іншу, на яку був нанесений номер такого ж змісту WBAXW710800Т5698. Формат шрифту знаків нового номера та мікрорельєф їх стінок і дна не відповідають тим, які наносяться виробником при серійному виготовленні і маркуванні автомобілів даної моделі.

Разом з тим, відповідно до заяви представника позивача, заміна панелі проводилась до підписання договору страхування, в той час як в період його дії жодна номерна деталь не змінювалась. Зазначене дало страховій компанії право на підставі п.п. 2.11.2.2., 2.11.3.10 договору відмовити у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із встановленням факту знищення, підробки або зміни номерів кузова, шасі або зміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером ТЗ. Крім того, належним чином не доведено розмір матеріальної шкоди. Наданий ТОВ «АВТ Баварія Київ» не узгоджується з положеннями Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. ст. 22, 1192 ЦК України. За таких обставин, представник відповідача зазначає, що позов задоволеню не підлягає, а з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь страхової компанії витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що заміна панелі мала місце у 2017 р. тобто до укладення договору. В період дії договору страхування жодна деталь в транспортному засобі змінена не була. Обов`язку повідомляти про події, що стались у 2017 р. у позивача не було. Крім того, така обставина не має істотного значення для оцінки страхового ризику. Заміна панелі не є заміною кузова чи інших складових частин ТЗ і мова не може йти про дублювання, підробку тощо. Також зазначив, що в будь - якому разі витрати на правову допомогу не можуть бути стягнуті з позивача, оскільки такі витрати для страхової компанії, яка здійснює господарську діяльність, не є неминучими та необхідними.

Також представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якого, з урахуванням того, що позивач погоджується з розміром збитків визначених експертним автотоварознавчим дослідженням № 80-D/84/7 від 13.01.2020 р., остаточні вимоги ОСОБА_3 наступні: стягнути з відповідача страхове відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 548 894,74 грн. (492 043,72 грн. сума відшкодування, 56 851,02 грн. інфляційне збільшення боргу); стягнути з відповідача пеню за договором страхування в розмірі 22 781, 62 грн.; стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми за ст. 625 ЦК України в розмірі 18 725,00 грн.; стягнути з відповідача суму витрат за стоянку автомобіля на СТО у розмірі 11 601,00 грн.; стягнути з відповідача суми витрати сплачених ТОВ «АВТ Баварія Київ» за дефектування та інші послуги в розмірі 3 877,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Представник відповідача під час розгляду справи просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 02.04.2019 р. між Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування «Преміум Каско» № 1900168 щодо страхування транспортного засобу BMW д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Строк дії договору з 03.04.2017 р. по 02.04.2020 року.

Також встановлено, і не оспорюється сторонами, що автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3 і був зареєстрований на ім`я позивача 18.04.2017 р. територіальним сервісним центром № 3242 РСЦ МВС в Київській області.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Під час дії договору страхування, а саме 27.12.2019 року о 22 год. 30 хв. в м. Гостомель сталась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 , в якій зазначений транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Страховий випадок відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як свідчать матеріали справи, про подію, що має ознаки страхового випадку, відповідача було повідомлено 28.12.2019 року.

Заява на виплату страхового відшкодування подано до ПАТ «Просто-страхування» 03.03.2020 р.

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 80-D/84/7 від 13.01.2020 р. складеного ФОП ОСОБА_5 на замовлення ПАТ «Просто-страхування», копія якого долучена відповідачем до відзиву, вартість матеріального збитку, спричинено власнику BMW д.н.з. НОМЕР_1 без урахування ПДВ, і з даною сумою погодився позивач, становить 492 043,72 грн.

Разом з тим, 12.03.2020 р. представник відповідача повідомив представника ОСОБА_3 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування відповідно до умов п. 2.11.3.10 договору страхування у зв`язку із недотриманням положень підп. 11 п. 2.11.3.10 договору, зважаючи на неповідомлення про зміну ідентифікаційного номеру.

13.04.2020 р. представник ПАТ «Просто-страхування» повторно повідомив представника позивача про відсутність підстав для визнання випадку страховим та виплати страхового відшкодування.

Представник позивача вказує, що умови договору страхування були порушені ПАТ «Просто-страхування», а тому права ОСОБА_3 мають бути відновлені шляхом вказаним у позові.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це визначено ч. 1ст. 526 ЦК України.

Як вбачається з умов договору страхування, страховик має право відмовити страхувальникові у виплаті страхового відшкодування(виплаті) або зменшити його розміру випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством України. Зокрема, підставою для відмови/зменшення страхового відшкодування (виплати)є встановлення факту знищення, підробки або заміни номерів кузова, шасі або зміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером панелі (п. 11 п. 2.11.3.10 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач скористався правом, передбаченим п. п.2.11.3.1. та 2.11.3.3. договору страхування та вчинив дії направлені на перевірку наданої страхувальником інформації для з`ясування обставин, причин страхового випадку, розміру і характеру збитку, заподіяного застрахованого транспортного засобу та виконання страхувальником умов договору.

Так, за заявою АТ «Просто-страхування» Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз 10.02.2020 р. надано здійснено експертне дослідження за результатами проведеного трасологічного дослідження та надано відповідь на питання чи змінювався ідентифікаційний номер кузова автомобіля BMW, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 ?

Як свідчить висновок експертного дослідження № 3159/20-52, складеного фахівцем КНДІСЕ 10.02.2020 р. - ідентифікаційний номер НОМЕР_2 наданого на дослідження автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 , нанесений на полці правого бризговика в моторному відсіку, змінювався шляхом заміни номерної деталі на іншу, на яку був нанесений номер такого ж змісту WBAXW710800Т5698. Формат шрифту знаків нового номера та мікрорельєф їх стінок і дна не відповідають тим, які наносяться виробником при серійному виготовленні і маркуванні автомобілів даної моделі.

Представник позивача вказує на те, що ОСОБА_3 придбала номерну панель на заводі виробника транспортного засобу та отримала деталь 10.05.2015 р. і в подальшому панель була встановлена на застрахований автомобіль. Те, що на автомобіль встановлювалась номерна деталь підтверджується висновком 0112/2-Б від 12.02.2019 р. спеціаліста з дослідження автомобіля BMW ТОВ «Науково-дослідне Бюро судових експертиз «Сантадор».

Наявні в матеріалах справи документи, а саме копія накладної № 994944 від 10.05.2017 р. та квитанція про оплату товару від 21.04.2017 р. дають підстави вважати, що позивач замовила у ТОВ «АВТ Баварія Україна» колісну нішу WBAXW710800Т5698.

З Висновку № 0212-Б спеціаліста з дослідження автомобіля BMW від 12.02.2019 р. вбачається, що ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 » досліджувального автомобіля BMW не змінювався та є первинним. На оглянутому автомобілі номер на передній панелі моторного відсіку нанесений в умовах авторизованого сервісного центру при проведенні ремонтно-відновлювальних робіт з заміною правої частини передньої панелі моторного відсіку.

Також з висновку спеціаліста вбачається, автомобіль оглядався 27.05.2017 р. і було встановлено, що ідентифікаційний номер автомобіля не змінювався та після огляду автомобіля 12.02.2019 р. встановлено, що всі носії даних, які були виявлені при першому огляді співпадають із такими, які виявлені при повторному огляді.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби та частини до них повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів і конструкторської документації та мати маркування для їх ідентифікації.

Ідентифікаційний номер транспортного, або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда, визначення яких подані в міжнародному стандарті ISO 3833.

Відповідно до зазначеного міжнародного стандарту VIN-код є ідентифікаційним номером транспортного засобу, який є структурованим поєднанням буквенно-цифрових символів , присвоюється виключно виробником транспортного засобу на готовий до експлуатації транспортний засіб з метою його ідентифікації та наноситься на кузов транспортного засобу.

Частиною 3 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Відповідно до пункту 15 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається.

На самостійно сконструйовані транспортні засоби та на зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції транспортні засоби із знищеними ідентифікаційними номерами їх складових частин (кузова, шасі, рами, двигуна) або на транспортні засоби, ідентифікаційні номери складових частин яких пошкоджені під впливом корозії, знищені (пошкоджені) чи підроблені внаслідок незаконного заволодіння або в разі, коли проведена заміна таких складових частин після дорожньо-транспортної пригоди, наносяться спеціальні індивідуальні номери чи здійснюється дублювання первинних ідентифікаційних номерів складових частин (у разі встановлення відповідності ідентифікаційного номера таким засобам) згідно з вимогами міжнародних і державних стандартів.

У випадку пошкодження ідентифікаційних номерів складових частин передбачено нанесення спеціальних індивідуальних номерів або здійснюється дублювання первинних ідентифікаційних номерів складових частин (у разі встановлення відповідності ідентифікаційного номера таким засобам) згідно з вимогами міжнародних і державних стандартів, в розумінні п. 9.5 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 379 від 11.08.2010 р.

Згідно п.9.5.5 зазначеної Інструкції якщо за результатами експертного дослідження встановлено повний зміст первинного (заводського) ідентифікаційного номера ТЗ, а також ознаки його нанесення в мовах підприємства - виробника, власник ТЗ або уповноважена ним особа звертається до Головного сервісного центру МВС України щодо можливості дублювання ідентифікаційних номерів ТЗ.

За результатами розгляду поданих матеріалів працівниками Головного сервісного центру МВС України складається аргументований висновок, який затверджується керівництвом Головного сервісного центру МВС України щодо дублювання ідентифікаційного номера ТЗ або надається письмова обґрунтована відмова в проведенні такого дублювання (пункт 9.5.6 Інструкції).

Відповідно до п. 9.5.7 Інструкції ТЗ з висновком Головного сервісного центру МВС України, відповідними матеріалами підрозділу внутрішніх справ (довідка про факт незаконного заволодіння та перебування в розшуку ТЗ, довідка про дорожньо - транспортну пригоду тощо) надається до Науково-дослідного Бюро судових експертиз «Сантодор» або іншої визначеної МВС спеціалізованої експертної установи, де після проведення необхідної додаткової перевірки ТЗ та документів, що його супроводжують, на металевих невід`ємних складових частинах ТЗ проводиться дублювання ідентифікаційних номерів ТЗ.

За положеннями п. 33 Порядку № 1388 перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також кольору або марки транспортного засобу внаслідок переобладнання чи заміни двигуна або кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Разом з тим, Відповідь Головного сервісного центру МВС України від 21.02.2020 р. за № 31/4527, надана на відповідний запит АТ «Просто-страхування» свідчить про те, що автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований 18.04.2017 року з номером кузова НОМЕР_2 , виправлення номеру кузову, номеру двигуна та інше та інше переобладнання не проводилось , відомості про зміну номерної панелі з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 та про надання на це дозволу в базі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів відсутні.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що на заміну складової частини автомобіля, що має ідентифікаційний номер у зв`язку з його пошкодженням (знищенням) з дотриманням вимог вищезазначеного порядку, здійснення перереєстрації транспортного засобу.

Згідно з п. 2.11.2.2. договору страхування, страхувальник взяв на себе зобов`язання при укладання договору надати страховику інформацію надати страховику інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, за положеннями ст. 627 ЦК України.

Так, укладаючи договір страхування сторони погодили його умови і, зокрема, передбачили право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

З огляду вищенаведене, суд не може покласти в основу рішення доводи представника ОСОБА_3 , викладені в позові.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення страхового відшкодування, витрат, сплачених позивачем за стоянку автомобіля, послуг дефектування та інших необхідних послуг задоволенню не підлягає, оскільки не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення відповідачем умов договору страхування, укладеного між АТ «Просто-страхування» та ОСОБА_3 02.04.2019 р.

У п. 2.13.1 договору страхування сторони передбачили, що за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування страховик сплачує страхувальнику пеню в розмірі 0,01% від суми простроченої виплати страхового відшкодування за кожний день прострочення.

Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вищенаведені висновки суду щодо відсутності підстав вважати, що відповідач порушив умови договору, відсутні і підстави вважати наявним прострочення виплати на виконання взятих на себе зобов`язань, отже позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат також задоволенню не підлягають.

За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи і серед іншого, витрати на правову допомогу.

Судовий збір, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Представник відповідача просить стягнути з ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, за положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача у відповіді на відзив вказує на те, що прохання представника страхової компанії компенсувати судові витрати не може бути задоволено судом. Витрати не є фактичними та неминучими та відповідач має можливість захищати свої інтереси через самопредставництво, не використовуючи послуги адвоката.

За положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Виходячи з приписів Основного Закону України, право на отримання правничої допомоги, як і вибір представника, не може бути обмежено.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відображеною в пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Матеріали справи свідчать про те, що правничу допомогу ПАТ «Просто-страхування» здійснював адвокат Синюк Станіслав Леонідович на підставі договору про надання правової допомоги № 1 від 02 січня 2020 р., про що свідчить ордер виданий адвокатським бюро «Синюк та партнери» 11.01.2021 року.

Так, разом із відзивом на позов представником АТ «Просто-страхування» подано відповідну заяву, надано докази понесення відповідних витрат у даній цивільній справі (платіжне доручення № 3549 від 01.03.2021 р., акт виконаних робіт від 31.03.2021 р., який є невід`ємним додатком до договору про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2020 р., укладеним мж Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та партнери в особі керуючого бюро - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича).

З урахуванням ціна позову, розмір витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. є пропорційним предмету спору.

Також представником відповідача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Слід зазначити, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Чинне законодавство України не наділяє суд правом його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, розмір витрат на правничу допомогу, відповідно до положень ЦПК України, встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.

Надання правової допомоги ПАТ «Просто-страхування» адвокатом Синюк С.Л. не заперечувалось представником ОСОБА_3 що, з урахуванням правовідносин між фахівцем в галузі права та відповідачем, свідчить про те, що витрати на правничу допомогу є неминучими.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь ПАТ «Просто-страхування» таких витрат у розмірі 10 000,00 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,137,141,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст. 525,526,625,979 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування та пені залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (,04050, м. Київ, вул. Герцена, буд.10) витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: