Єдиний унікальний № 243/4336/21
Провадження № 2-о/243/636/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Фалін І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Олещенко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Слов`янське ОУ ПФУ), про встановлення факту спільного проживання, в обґрунтування якої заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця разом з чоловіком з 2000 року по 16.11.2020 року проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду так званої Донецької Народної Республіки в м. Ясинувата та в Ясинуватському районі отримував пенсію за віком з 31.01.1991 року.

У зв`язку з початком проведення АТО на території Донецької та Луганської областей з метою отримання пенсії подружжя за життя тимчасово зареєструвались за адресою: АДРЕСА_2 . Після того, як ОСОБА_2 тяжко захворів та не мав можливості приїжджати до Слов`янського ОУ ПФУ Донецької області, пенсія на його користь пенсійним органом була нарахована, але не виплачувалась.

Внаслідок прогресування хвороби ОСОБА_2 не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, та все це здійснювала до дня його смерті саме заявниця.

У січні 2021 року з метою отримання недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 заявниця звернулась із заявою до Слов`янського ОУ ПФУ, проте, рішенням Слов`янського ОУ ПФУ № 0567-04-8/4637 від 22.02.2021 року заявниці було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії чоловіка у зв`язку з неможливістю однозначно встановити факт проживання члена сім`ї з померлим пенсіонером на день його смерті.

Посилаючись на вищенаведене, з огляду на те, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, ОСОБА_1 просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 року по день смерті останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, відповідно до пояснень, які надійшли на адресу суду 02.06.2021 року, ГУ ПФУ в Донецькій області заявлені вимоги не визнає, оскільки письмові докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження сумісного проживання заявниці з померлим чоловіком, не можуть враховуватись як належні, оскільки видані організацією, яка перебуває на непідконтрольній території України. Також Управління звертає увагу суду на те, що з копій паспортів ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 вбачається, що вони були зареєстровані за різними адресами.

Заінтересована особа, Слов`янське ОУ ПФУ, повідомлялась належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, представник Слов`янського ОУ ПФУ в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань від заінтересованої особи на адресу суду не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 28.04.1968 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 28.04.1968 року у Кіровському міськбюро РАЦС Луганської області, актовий запис № 109.

Відповідно до копії паспорті заявниці серії НОМЕР_2 , виданого 29.05.2000 року Кіровським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 з 22.12.2000 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . У період часу з 11.11.1994 року до 22.12.2000 року зареєстроване місце проживання заявниці знаходилось за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з копією паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 03.07.2002 року Кіровським МВ УМВС України в Донецькій області, померлий ОСОБА_2 з 11.11.1994 року та по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.01.2021 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, Україна.

Згідно з довідками про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 23.02.2015 року № , № , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , починаючи з 09.02.2015 року зареєстровані як внутрішньо-переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, заявницею надано суду заяву, складену в. о. голови правлення ОСББ «СВЕТОФОР» так званої ДНР в присутності сусідів, які мешкають за адресою: АДРЕСА_5 , які підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2000 року по 16.11.2020 року мешкали разом за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з листом Департаменту пенсійного забезпечення від 18.03.2021 року № 8314-5674/К-03/8-2800/21, рішенням Слов`янського ОУ ПФУ Донецької області від 22.02.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у зв`язку відсутністю документів, які підтверджують спільне проживання з заявниці пенсіонером на день його смерті.

Згідно з довідкою № 213/06-009 від 14.01.2021 року, виданою Управлінням Пенсійного фонду так званою ДНР в м. Ясинувата, ОСОБА_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з листом Слов`янського МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25.08.2021 року № 20.22-13-1654/6, в результаті розширеного пошуку за відомостями, внесеними до державного реєстру актів цивільного стану громадян, знайдено відомості щодо актового запису про шлюб № 109, складеного 28.04.1968 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Луганській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до відповіді приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лавріщєва О.А. від 06.09.2021 року № 69/01-16, стосовно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі відповідної заяви спадкоємця була заведена спадкова справа № 2/2021, зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 67138048 від 01.02.2021 року. По вказаній спадковій справі зверталися спадкоємці: ОСОБА_1 дружина спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_5 син спадкодавця, із заявою про відмову від прийняття спадщини, ОСОБА_6 син спадкодавця, із заявою про відмову від прийняття спадщини.

До зазначеного листа приватним нотаріусом також надана копія спадкової справи № 2/2021 від 01.02.2021 року, заведена після смерті ОСОБА_2 , в тому числі зазначені нотаріусом заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті чоловіка, заяви синів померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини, тощо.

Згідно з відповіддю Слов`янського ОУ ПФУ на запит приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лавріщєва О.А. від 26.02.2021 року № 0567-04-8/4981, по пенсійній справі ОСОБА_2 , який був зареєстрований як переселенець по АДРЕСА_2 , загальна сума заборгованості за життя за період з 01.04.2017 року по 30.11.2020 року складає 493228,67 грн. У відповідності до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», недоотримана пенсія на теперішній час по пенсійній справі ОСОБА_2 з 01.02.2018 року по 30.11.2020 року складає 422867,88 грн.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лавріщєвим О.А. посвідчено, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1942 р. н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з права на одержання в Пенсійному фонду України суми недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії за період з 01.02.2018 року по 30.11.2020 року в розмірі 422867,88 грн., з належними до неї компенсаціями.

Також, у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лавріщєвим О.А. посвідчено, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1942 р. н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з права на грошовий вклад в сумі 2668,98 грн. з усіма належними до нього на день виплати відсотками, індексаціями та компенсаціями, який зберігається на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому 20.02.2015 року в Територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10004/0570 філії Донецьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Щодо заявлених заперечень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та неприйняття наданих заявницею письмових доказів факту сумісного проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 через їх видачу організацією, яка перебуває не непідконтрольній українській владі території, суд приходить до наступного.

З огляду на наведене суд вважає, що в даному випадку слід брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують факт сумісного проживання заявниці ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 по день смерті останнього. Зокрема, вказане також підтверджується довідками про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 23.02.2015 року, виданими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які, починаючи з 09.02.2015 року, були зареєстровані як внутрішньо-переміщені особи за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Судом також враховується той факт, що заявницею вже отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , однак, встановлення факту спільного проживання з померлим чоловіком на день його смерті має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для реалізації свого права на спадкування внаслідок відмови органів Пенсійного фонду у виплаті недоотриманої пенсії без підтвердження належними документами даного факту, що має юридичне значення.

Крім того, в іншому порядку встановити факт, що має юридичне значення, неможливо.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що від встановлення факту сумісного проживання заявниці з її померлим чоловіком ОСОБА_2 по день смерті останнього залежить виникнення цивільних прав та обов`язків заявника, і заявлений нею факт був доведений належними, достатніми та допустимими доказами по справі, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 280, 315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту спільного проживання, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , з її чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, Україна, починаючи з 2000 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в Донецький апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 01.11.2021 року.

Суддя І.Ю. Фалін