Справа № 431/5049/21
Провадження № 2-о/431/1894/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участю секретаря Савкової Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного спільного мешкання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного спільного мешкання зі своєю тіткою ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви посилається на те, що у м. Антрацит Луганської області разом з нею проживала її тітка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документи, які підтверджували б родинні відносини втрачені. ОСОБА_2 мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , спільних дітей подружжя не мало. У 2005 році чоловік тітки помер та ОСОБА_2 залишилась самотньою. Матері заявника ОСОБА_2 приходилась двоюрідною сестрою. Окрім ОСОБА_1 поруч із нею не залишилось нікого, хто б мав змогу піклуватися станом її здоров`я, готувати їй їжу, вести господарство та обслуговувати її у побуті. Практично відразу після смерті чоловіка тітки, з 2005 року заявниця разом із ОСОБА_2 постійно мешкали однією родиною. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла Поховання здійснювала за власний рахунок. Після смерті тітки відкрилась деяка спадщина, тому вона звернулась до Старобільської ДНК, де дізналася, що вона не може спадкувати за померлою, бо в неї немає документів, які підтверджують їхні родинні відносини, також не може вважатися спадкоємцем, який вже прийняв спадщину шляхом спільного мешкання на час відкриття спадщини, тому що заявник не була зареєстрована за однією адресою із померлою, а довідки які свідчать про їхнє спільне мешкання, не є дійсними, бо вони були видані на тимчасово непідконтрольній Україні території. На підставі чого заявнику запропоновано звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у заяві просить суд розглянути справу за її відсутності та відсутності її представника ОСОБА_4 .

Заінтересована особа Старобільська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася. Від в.о. завідувача Старобільської ДНК А. Ковальова надійшла заява про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори, зауважень по справі не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини:

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки №43 від 27.04.2021 року виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» адміністрації міста Антрацит та Антрацитівського району ОСОБА_1 з 2005 року мешкала спільно разом із ОСОБА_2 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.

Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки вона законна та обґрунтована.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть їй право на оформлення спадщини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10-11, 209, 212-215, 247, 256-257, 259, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного спільного мешкання - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка с. Войкове Харцизського району Донецької області, постійно спільно проживала однією родиною разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Антрацит Луганської області, громадянкою України, за адресою: АДРЕСА_1 , з 2005 року по момент її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Воронкін