Справа № 514/1574/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про поділ майна, що є о`бєктом права спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те що, 08.10.2017 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Після укладення шлюбу вони проживали разом, вели спільне господарство. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_5 . На теперішній час (на момент подачі позову) вирішується питання про розірвання шлюбу. В період шлюбу ними було придбано автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_2 , право власності зареєстровано 10.05.2018 р. за відповідачем ОСОБА_2 , ринкова вартість автомобіля складає 137000 грн. Також 21.08.2019 р. відповідачем на аукціоні в США придбано автомобіль марки «NISSAN LEAF», 2013 р.в., р.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , що підтверджується відповідним інвойсом. ОСОБА_4 також зазначає, що відповідач має депозитні рахунки у банківських установах, зокрема у АТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ АБ «Південний». Також відповідач здавав в оренду, належну йому на праві власності квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.07.2018 р. по 07.01.2019 р. та з 19.02.2019 р. по 19.08.2019 р. за 5000 грн. щомісячно. А тому ОСОБА_4 звернулася до суду за захистом своїх прав. ОСОБА_4 просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частку вартості автомобіля «NISSAN LEAF», 2013 р.в., р.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 та стягнути грошову компенсацію на її користь в розмірі 70313,50 грн., право власності на автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_2 , право власності на Ѕ частку грошових депозитних вкладів, що знаходяться у володінні чи/та користуванні ОСОБА_2 , відповідачу залишити дохід від надання в оренду належної йому квартири, стягнути на її користь судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що 08.10.2017 року між сторонами зареєстровано шлюб.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Стаття 68 СК України визначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

По даній справі судом установлено, що автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , автомобіль придбано 10.05.2018 року, тобто в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, та є спільним майном подружжя.

Оскільки спірний транспортний засіб було придбано в період шлюбу, він є спільним майном подружжя, та відповідно сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до статті 183 ЦК України автомобіль є неподільною річчю та фактично автомобілем «TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_2 користується позивач ОСОБА_4 .

В ході розгляду справи суду не надано доказів можливості реального поділу «TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_2 , а також обґрунтовані підстави його виділу позивачу або відповідачу, згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а тому суд вважає за необхідне залишити спірний автомобіль у спільній частковій власності сторін.

Не надано позивачем доказів придбання в період шлюбу відповідачем автомобіля марки «NISSAN LEAF», 2013 р.в., р.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , право власності на який 12.12.2019 р. зареєстровано за батьком відповідача ОСОБА_6 .

Не надано позивачем і доказів того, що кошти розміщені на рахунках відповідача ОСОБА_2 є коштами подружжя.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко