УХВАЛА

21 жовтня 2021 року суддя Вишгородський районний суд Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

позивач звернувся до суду з цим позовом на обґрунтування якого, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що сторони з 24 квітня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, до укладання якого відповідачка в кредит придбала квартиру АДРЕСА_1 , проте більшу частину кредитних коштів погашено позивачем за рахунок його коштів за час шлюбу, оскільки відповідачка мала низький дохід. Крім того за час шлюбу сторонами набуто автомобіль марки ОPEL-ASTRA J, тип кузова універсал, кузов НОМЕР_1 , який відповідачка відчужила 10 січня 2020 року без його згоди.

Відтак порушує питання про визнання вказаного автомобіля та 83/100 частин квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, право власності на які в порядку поділу просить визнати за відповідачкою із стягненням з неї на його користь грошової компенсації різниці вартості частики у спірному автомобілі та частині квартири.

В поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на 83/100 частин квартири АДРЕСА_1 та автомобіль марки ОPEL-ASTRA J, тип кузова універсал, кузов НОМЕР_1 та заборонити будь-яким особам (фізичним особам, фізичним особам підприємцям, підприємцям, установам, організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування) вчиняти будь-які дії, щодо спірної квартири та автомобіля, у зв`язку з тим, що відповідачка забрала всі правовстановлюючі документи на вказане майно, а відтак відповідачка ухиляється від добровільного врегулювання спору у добровільному порядку, обмеживши його доступ до спірного майна.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може на будь-якій стадії розгляду справи забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, належних, допустимих та достатніх доказів, стосовно того за ким на даний час зареєстровано право власності на спірну квартиру, суду не надано. В справі міститься тільки договір купівлі-продажу спірної квартири від 16 червня 2006 року.

Крім того, як зазначає у своїй заяві сам позивач, спірний автомобіль відповідачкою відчужено 10 січня 2020 року на корить третьої особи, коли згідно вимог ст. 150 ЦПК України арешт може бути накладено виключно на майно відповідача.

Відтак заявником не зазначено, яким чином застосування таких заходів забезпечення позову відносно майна, забезпечить виконання можливого рішення суду або поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на наведені норми, враховуючи характер позову, вагомість поданих доказів при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, достатніх підстав для задоволення заяви про забезпечення позову судом не встановлено.

Таким чином в задоволенні поданої заяви слід відмовити за необґрунтованістю і недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя