22-ц/804/1469/21
220/2381/16-ц

У Х В А Л А
Єдиний унікальний номер 220/2381/16-ц
Номер провадження 22-ц/804/1469/21
01 листопада 2021 року місто Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Лопатіної М.Ю.
суддів Биліни Т.І., Лісового О.О.
сторони:
відповідачі Великоновосілківська селищна рада Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Лопатіної М.Ю., Биліни Т.І., Лісового О.О. у справі
за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відділ реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, Курахівська державна нотаріальна контора Донецької області, Комунальне підприємство «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання незаконним рішення, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності у порядку спадкування,
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року, повний текст якого складено 11 березня 2021 року та додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року, повний текст якого складено 11 березня 2021 року, ухвалені у складі судді Фисун Л.С.,-
Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відділ реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, Курахівська державна нотаріальна контора Донецької області, Комунальне підприємство «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання незаконним рішення, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності у порядку спадкування задоволено частково.

Встановлено факт перейменування АДРЕСА_1 , потім на АДРЕСА_1 , а потім на АДРЕСА_2 . Встановлено факт зміни адреси земельної ділянки, наданої ОСОБА_6 під забудову житлового будинку згідно рішення виконкому Андріївської сільської ради від 08 липня 1965 року, з адреси: АДРЕСА_2 на адресу: АДРЕСА_2 . Встановлено факт зміни поштової адреси домоволодіння, належного ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого Андріївською сільською радою 04 лютого 1988 року, з адреси: АДРЕСА_2 на адресу: АДРЕСА_2 . Встановлено факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавицею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради від 08 вересня 2004 року № 87 «Про оформлення права власності на домоволодіння АДРЕСА_3 ». Визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право власності за ОСОБА_9 на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , видане Андріївською сільською радою 05 листопада 2004 року. Визнані недійсними, видані 16 травня 2016 року державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Островерховою О.А. свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на право спадкування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 303,03 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 303,03 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 303,03 грн. В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті її матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також визнати на ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 і складається із житлового будинку, під літерою «А», коридору під літерою «а», літньої кухні, під літерою «Б», гаражу, під літерою «Г», підвалу, під літерою «1П», сараїв, під літерами «З», «Д», «Ж», «В», «Е», огорожі, під літерою «N», воріт, під літерою «1N», колодязя, під літерою «К». ОСОБА_1 також просив скасувати додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року в частині відмови у стягненні на його користь витрат на професійну правничу допомогу, змінити це рішення та стягнути з Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 20772,72 грн з кожного.

Відповідачка ОСОБА_2 також не погодилась з ухваленими судом першої інстанції судовими рішенням та подала апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року та додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нові рішення, якими відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог та стягненні на його користь судових витрат.

23 квітня 2021 року дана справа з апеляційними скаргами надійшла до Донецького апеляційного суду.

Згідно останнього протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Донецького апеляційного суду від 21 вересня 2021 року у даній справі визначено склад колегії суду: Лопатіна М.Ю. (суддя-доповідач), судді: Биліна Т.І., Лісовий О.О.

11 жовтня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів.

Заява про відвід обґрунтована тим, що апеляційний суд витребував нові докази із Донецького обласного нотаріального архіву та Курахівської державної нотаріальної контори відомості по справі за своєю ініціативою, не обговоривши у судовому засіданні дане питання. При цьому колегією суддів не враховано, що взяти і приєднати до матеріалів справи нові докази, яких не було у суді першої інстанції, суд може у зв`язку з виключними обставинами. Такі обставини суд апеляційної інстанції в своїх ухвалах про витребування доказів не зазначив. Отже зазначені дії суддів заявник розцінює як намагання знайти можливість для скасування рішення суду першої інстанції і відмови у задоволенні його позову ціною порушення норм процесуального права. Вважає, що судді Лопатіна М.Ю., Биліна Т.І., Лісовий О.О. упереджені щодо нього і прихильні до відповідачки ОСОБА_2 .

Заявник зазначав, що наведені обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності колегії суддів, тому з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, просив задовольнити заяву про відвід суддів.

Апеляційний суд вважає, що даний відвід є необґрунтованим.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно вимог ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, апеляційний суд констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що судді Лопатіна М.Ю., Биліна Т.І., Лісовий О.О. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості суддів діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Доводи заяви позивача про відвід суддів не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про їх необ`єктивність та упередженість, тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Апеляційний суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Таким чином, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу суддів та свідчити про наявність сумнівів у їх неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно ч.ч.2,3 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням наведеного, необхідно передати справу до канцелярії суду на автоматизований розподіл для вирішення питання про відвід суддів Лопатіної М.Ю., Биліни Т.І. та Лісового О.О.

Керуючись ст. 36, 40, 41, 222, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Лопатіної М.Ю., Биліни Т.І., Лісового О.О. визнати необґрунтованою.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання про відвід колегії суддів Лопатіної М.Ю., Биліни Т.І., Лісового О.О.

Судді: