Справа № 467/913/21
Провадження № 2/467/308/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2021 року за позовом ОСОБА_1 з нього стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2021 року і до повноліття сина. Посилаючись на те, що він не має можливості належним чином виконувати рішення суду, оскільки державною виконавчою службою нараховується йому заборгованість по аліментам, виходячи з ј частини від середньої заробітної плати по м.Южноукраїнськ, що на даний час складає 3700-4000 грн., однак він не працює, отримує нерегулярний дохід, а інколи взагалі не має доходу, має вроджене захворювання, яке потребує постійного лікування та підтримки здоров`я, прохав змінити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини доходу на тверду грошову суму у розмірі 1200 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду, а також прохав відкликати з виконання виконавчий лист, виданий Арбузинським районним судом Миколаївської області 25 червня 2021 року про стягнення з нього аліментів.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій справу прохав розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що, на її думку, підставою для пред`явлення позову є те, що заборгованість по аліментам є перешкодою для виїзду за кордон на заробітки до Польщі позивача.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши відповідача, суд приходить до наступного.

За рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, на користь відповідача з позивача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2021 року і до повноліття сина.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Загальні правила процесуального законодавства також передбачають, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (частина 4 статті 273 ЦПК).

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, зокрема, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійні (або у сукупності) підстави для зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 , як на обставини, що дають йому право на зменшення розміру аліментів за статтею 192 СК, посилався на те, що він має нерегулярний дохід та на наявність захворювання.

Жодних обставин, які свідчили про зміну матеріального та сімейного становища, позивач у позовній заяві не зазначав та відповідними доказами не доводив.

За такого, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, не відповідають умовам застосування правил статті 192 СК, а тому не можуть бути достатніми для зміни розміру аліментів за цією нормою.

Разом з тим, за змістом частини 3 статті 181 СК право вибору способу стягнення аліментів належить одержувачу аліментів.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива