Провадження № 2-з/761/2352/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви до подання позову,

ВСТАНОВИВ :

29.10.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позовної заяви до подання позову.

Згідно якої заявниця просить суд забезпечити майбутній позов шляхом: заборонити будь-яким державним виконавчим органам та приватним виконавцям, в тому числі і приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вчиняти будь-які дії щодо реалізації моєї квартири, співвласником якої я є за адресою: АДРЕСА_2 через електронні торги; аборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д.В. вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди співвласника нерухомого житлового майна, частина якої належить на праві сумісної власності ОСОБА_1 , а саме квартири за адресою АДРЕСА_2 ; заборонити державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди співвласника (РНОКПП НОМЕР_1 ) нерухомого житлового майна, частина якої належить на праві сумісної власності ОСОБА_1 , а саме квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.п.41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Разом з тим, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 114 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, можна дійти висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона має намір звернутися до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою про визнання недійсним договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами.

З матеріалів заяви встановлено, що 22.11.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким банк відступив 22.10.2019 р. право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». А 25.10.2019 р. ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», в свою чергу, відступило право вимоги ОСОБА_3 .

При цьому, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 22.11.2006 р., був укладений з метою купівлі нерухомого майне - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який також є предметом іпотеки за договором іпотеки № 31778 від 22.11.2006 р. укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , що територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м.Києва.

Таким чином, до заяви про забезпечення позову до подання позову застосовуються правила виключної підсудності передбачені ч.1 ст. 30 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовну до подання позову про визнання недійсним договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорамислід передати на розгляд до Подільського районного суду м.Києва, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить майбутній позов.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 152, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви до подання позову передати на розгляд до Подільського районного суду м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: