Справа № 0203/3224/2012
Провадження № 22-ц/801/2230/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 рокуСправа № 0203/3224/2012м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Сопруна В. В., Стадника І. М.

Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Вишневської Олени Семенівни, яка діє в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником, видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину (реституції),

Ухвалу постановила суддя Васильєва Т. Ю.

Ухвалу постановлено об 11:28 год у м. Вінниці

Повний текст судового рішення складено 14 травня 2021 року,

встановив:

У березні 2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину (реституції), з тих підстав, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2013 року у справі № 0203/3224/2012 задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк». Вирішено: застосувати наслідки недійсності правочину, а саме кредитного договору з фізичною особою № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» суму боргу у розмірі 16 234,85 доларів США, що еквівалентно 129 757,04 грн.

03 лютого 2021 року між ПАТ «Фідобанк» (попередній кредитор) та ТОВ «Консалт Солюшенс» (новий кредитор) укладено договір № GL1N19277_205/1 про відступлення прав вимоги, за змістом якого попередній кредитор відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та /або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку 1 до цього договору. За змістом пункту 213 додатку № 1 до договору № GL1N19277_205/1 про відступлення прав вимоги від 03 лютого 2021 року, до заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року.

Таким чином ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», вибуло як кредитор із зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року, а у ТОВ «Консалт Солюшенс» виникли правові підстави для заміни сторони стягувача ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими по зазначеній цивільній справі.

В матеріалах кредитної справи боржника ОСОБА_1 наявна постанова відділу ДВС Вінницького РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 березня 2014 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Дана постанова роздрукована із АСВП і не наявна в оригіналі. Згідно довідки проведеної претензійно-позовної роботи відносно боржника ОСОБА_1 від 15 січня 2019 року проведеної ПАТ «Фідобанк», жодних документів, які б свідчили про отримання банком оригіналу виконавчого листа в матеріалах справи немає. У матеріалах кредитної справи, переданої ТОВ «Консалт Солюшенс», відсутні виконавчі листи, які були повернені згідно постанови органу ДВС від 28 березня 2014 року. Отже, оригінал виконавчого листа був втрачений при пересиланні з органу ДВС не з вини стягувача.

За встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката виконавчого документу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2021 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено.

Замінено первісного стягувача ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого було ПАТ «Фідобанк», у справі № 0203/3224/2012 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину (реституції), новим правонаступником, а саме ТОВ «Консалт Солюшенс».

Поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого в справі № 0203/3224/2012 на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2013 року.

Вирішено видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого листа, виданого на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2013 року у цивільній справі № 0203/3224/2012.

В апеляційній скарзі адвокат Вишневська Олени Семенівни, яка діє в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу суду та закрити провадження у справі.

Зазначила, що оскаржувану ухвалу суду вважає незаконною і необґрунтованою через неповноту встановлення обставин, що мають значення для справи, неповне дослідження доказів, неправильну їх оцінку, порушення права боржника ОСОБА_1 на справедливий суд, яке захищене ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала суду не направлялася відповідачу ОСОБА_1 ; представник відповідача ОСОБА_2 , отримавши на руки 2 копії оскаржуваної ухвали, не оскаржив її і не повідомив опікуна ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_1 про таке судове рішення. Факт набуття прав вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» за зобов`язаннями, що витікають із кредитного договору № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року, у зв`язку з чим необхідно замінити первісного стягувача його новим правонаступником, не доведений наданими заявником доказами, з яких прямо не витікає отримання права вимоги заявника за кредитним договором. Також є недоведеним доказами факт втрати виконавчого документа. ТОВ «Консалт Солюшенс» набув прав вимоги до боржника 03 лютого 2021 року, тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився з причин, що не могли залежати від стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс». Видача дубліката виконавчого листа призвела до загрози позбавлення психічно хворого ОСОБА_1 житла та можливості опинитись на вулиці.

Заявник ТОВ «Консалт Солюшенс» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, вказавши на наведення в ній формальних підстав, з яких просить скасувати судове рішення. При цьому відповідач окрім перерахування підстав жодним чином не аргументував свою позицію та не подав доказів на обґрунтування своїх вимог.

В судовому засіданні адвокат Вишневська О. С., яка діє в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 , підтримала апеляційну скаргу і просить її задовольнити за викладених в апеляційній скарзі підстав.

Представник заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» - адвокат Стадник П. О. апеляційну скаргу заперечив, у її задоволенні просить відмовити із підстав, наведених у відзиві, а судове рішення залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції постановив ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс», виходив із того, що на даний час відсутні відомості про повне виконання рішення суду боржником ОСОБА_1 ; стягувач ТОВ «Консалт Солюшенс» набув право вимоги до боржника лише 03 лютого 2021 року і на даний час вважається таким, що не отримав виконання рішення суду, на що законно розраховував, а тому бажає звернути виконавчий лист у справі до примусового виконання, у зв`язку з чим вказані заявником причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними. З метою захисту прав стягувача і сприяння виконанню рішення суду, яке набрало законної сили та обов`язкове для виконання на всій території України і є невиконаним з підстав, незалежних від стягувача, та не може бути виконане у зв`язку із втратою виконавчого документа не з вини стягувача, що встановлено судом із матеріалів справи.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони стягувача заявник ТОВ «Консалт Солюшенс» посилався на те, що згідно договору № GL1N19277_205/1 про відступлення прав вимоги, укладеного 03 лютого 2021 року між ним та ПАТ «Фідобанк», який є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», відбулося відступлення прав вимоги, у тому числі за кредитним договором з фізичною особою № 014/3951/3/13067, укладеним 04 квітня 2008 року між ВАТ "Ерсте Банк" (кредитором) та ОСОБА_1 (позичальник), а тому він став правонаступником ПАТ "Фідобанк" щодо вимог банку до позичальника ОСОБА_1 .

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством передбачено порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За правилами статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги в тому, що факт набуття прав вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» за зобов`язаннями, що витікають із кредитного договору № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року, у зв`язку з цим необхідно замінити первісного стягувача його новим правонаступником, не доведений наданими заявником доказами, з яких прямо не витікає отримання права вимоги заявника за кредитним договором.

При цьому, як зазначено вище, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).

За договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Таким чином, наданий заявником ТОВ «Консалт Солюшенс» договір № GL1N19277_205/1 про відступлення прав вимоги, укладений між заявником ТОВ «Консалт Солюшенс» та ПАТ «Фідобанк», який є повним правонаступником ВАТ «Ерсте Банк» із додатком № 1 до цього договору, за своїми ознаками є договором, за яким банк у зобов`язаннях за № 014/3951/3/13067, укладеним 04 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , замінений на ТОВ «Консалт Солюшенс» як нового кредитора, у якого виникло право вимагати виконання зобов`язань, тобто зазначеним договором первісний кредитор передав право вимоги новому кредитору, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18.

При цьому враховується презумпція правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Із наданої заявником ТОВ «Консалт Солюшенс» довідки проведеної претензійно-позовної роботи відносно боржника ОСОБА_1 по кредитному договору № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року, складеної 15 січня 2019 року начальником відділу ППР Західного регіону Управління ППР юридичного департаменті ПАТ «Фідобанк», вбачається, що 06 лютого 2013 року Вінницький районний суд Вінницької області ухвалив заочне рішення у справі № 0203/3224/2012 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину (реституції), яким позов задовольнив: застосував наслідки недійсності правочину кредитного договору з фізичною особою № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року, стягнувши із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» суму боргу у розмірі 16 234,85 доларів США, що еквівалентно 129 757,04 грн.

На виконання судового рішення 19 березня 2013 року Вінницьким районним судом видано виконавчий лист, який 20 березня 2013 року був пред`явлений для примусового виконання до відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції, яким 22 березня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 37177764.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 17 жовтня 2018 року виконавчий лист повернений стягувачу згідно постанови від 28 березня 2014 року. Підставою повернення послужило те, що листом від 14 березня 2014 року стягувачу було запропоновано надати згоду на авансування витрат на проведення виконавчий дій, на що стягувач ніяким чином не відреагував. Документів, які б свідчили про отримання стягувачем ПАТ «Ерсте Банк» оригіналу виконавчого листа матеріали кредитної справи ОСОБА_1 не містять (том 1 а. с. 82, 83).

Задовольняючи заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції встановив поважність причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також те, що виконавчий лист не був повернутий стягувачеві із відміткою про його повне фактичне виконання та був втрачений.

Також суд встановив, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у даній цивільній справі закінчився, при цьому заявник ТОВ «Консалт Солюшенс» набув прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/3951/3/13067 від 04 квітня 2008 року, із 03 лютого 2021 року, тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився з причин, що не могли залежати від заявника ТОВ «Консалт Солюшенс».

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із частиною 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Встановивши доведеність заявником втрати виконавчого листа № 0203/3234/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 234,85 доларів США, що еквівалентно 129 757,04 грн., суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для видачі його дубліката за заявою стягувача.

На спростування наведених заявником обставин втрати виконавчого листа відповідач не зазначив та не надав належних і допустимих доказів. Доводи апеляційної скарги у цій частині ґрунтуються на припущеннях, що в силу вимог частини 6 статті 81 ЦПК України є неприпустимим.

Разом з тим, встановивши, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущений з поважних причин та, врахувавши те, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям і має встановлюватися у кожному конкретному випадку на підставі відповідних доказів, які оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів, суд першої інстанції відповідно до вимог статті 433 ЦПК України поновив цей строк.

З урахуванням принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав особи в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, надав належну правову оцінку наявним у справі доказам та правовідносинам сторін, за сукупності яких дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви, ухваливши законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга представника відповідача не підлягає до задоволення, оскільки обґрунтованих мотивів на спростування висновків суду першої інстанції, покладених в основу судового рішення, та доказів, наданих заявником, представник відповідача у своїй апеляційній скарзі не навів.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Вишневської Олени Семенівни, яка діє в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіВ. В. Сопрун
І. М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 28 жовтня 2021 року