УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05.12.2018 року за цивільною справою №766/11550/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

05.12.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області ухвалено заочне рішення за цивільною справою №766/11550/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яким позов задоволено.

06.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2018 року за цивільною справою №766/11550/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що вона не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, про рішення суду не знала, про вказане рішення дізналась лише в кінці серпня 2021 року, копію рішення отримала лише 28.08.2021 року після ознайомлення з матеріалами справи. Позивач раніше звертався до суду з аналогічним позовом, проте він був залишений без розгляду, тому заявник вважає, що позивач не мав наміру розлучатися з нею. Крім цього, заявник вважає, що позивачем не додано належних та допустимих доказів того, що наявні правові підстави для розірвання шлюбу, дійсності обставин, викладених у позові, оскільки сторони проживали разом та вели спільне господарство до серпня 2021 року, що підтверджується світлинами зі спільного відпочинку, показами свідків, деклараціями про майновий стан позивача. А тому судом не було досліджено всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, відсутність бажання відповідача на розірвання шлюбу, можливість надання сторонам строк для примирення.

Ухвалою суду від 23.09.2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та прийнято заяву до розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву про перегляд заочного рішення. Зазначила, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи та суд виніс рішення з порушенням норм матеріального права, оскільки позивачем не було надано доказів на підтвердження правових підстав для розірвання шлюбу, дійсності обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Зазначила, що оскільки позивач помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення суду впливає на спадкові права їх спільної доньки. З урахуванням того, що мати спадкодавця (позивача за справою) звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, частка доньки у спадщині буде значно меншою. Існує спір щодо спадкового майна - квартири, яка була придбана позивачем ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, за їх спільні кошти, оскільки після винесення заочного рішення вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Згідно актового запису про смерть №1026, складеного 25.08.2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), судом встановлено, що позивач за справою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, заяви про перегляд заочного рішення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 284 ЦПК України закріплено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно трьох наведених умов.

Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що з 19.06.2018 року в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала цивільна справа №766/11550/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з підготовчого провадження.

Відзиву проти позову від відповідача до суду не находило та будь-яких заяв про продовження строку на надання відзиву проти позову.

Ухвалою суду від 05.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 двічі була повідомлена в установленому законом порядку про день та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Чірікоста і Віола проти Італії» визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Крім того, за заявою позивача суд додатково вживав заходи для повідомлення відповідача шляхом направлення SMS-повідомлень на мобільний номер телефону - НОМЕР_1 , який співпадає з номером мобільного телефону, зазначеного заявником ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення.

Направлені SMS-повідомлення про виклик в судові засідання відповідачу ОСОБА_1 доставлені, проте відповідач в судові засідання не з`явилась, будь-яких заяв, клопотань до суду не надала, в тому числі щодо надання строку для примирення, обставини, викладені позивачем в позові, відповідач не спростувала.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно вимог ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку загального позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом було не встановлено.

Таким чином, судом було вжито належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного кодексу України).

Про дійсні наміри позивача на розірвання шлюбу свідчить його заява до суду про те, що він наполягає на розірванні шлюбу з підстав, зазначених у позові.

Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу є примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

З позовної заяви вбачається, що підставами для припинення шлюбу позивач вказував на те,що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, відсутністю спільних інтересів, відсутністю поваги один до одного, постійними конфліктами, сварками та непорозумінням. Шлюб між ними носить формальний характер, вважав недоцільним надання строку для примирення. Керуючись зокрема ст.ст.24, 105, 110 Сімейного кодексу України позивач просив розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_1 .

Щодо звернення позивачем раніше до суду з позовом про розірвання шлюбу, судом встановлено, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала цивільна справа №668/3828/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та ухвалою суду від 08.06.2016 року у зв`язку з повторною неявкою позивача без поважних на те причин позов залишено без розгляду.

Доводи заявника про те, що рішення суду про розірвання шлюбу впливає на спадкові права, суд до уваги не приймає з тих підстав, що зазначений спір може бути вирішений судом за позовом заявника ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спірного майна спільним майном.

Частиною 1 ст.288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню також, якщо докази, на які посилається заявник, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до порядку розгляду заяви про перегляд заочного рішення (ст. 287 ЦПК України) у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає та заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Надані заявником довідки та світлини не спростовують висновок суду щодо залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

При цьому суд роз`яснює, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.260, 287, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05.12.2018 року за цивільною справою №766/11550/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу суду може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Роз`яснити заявнику по справі, що відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст ухвали суду виготовлений 29.10.2021 року.

Суддя: С.І.Майдан