Провадження № 6/522/881/21
УХВАЛА

20 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів по справі № 522/16244/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів по вказаній справі.

Сторони до судового засідання не з`явились.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заяву можливо задовольнити.

Суд встановив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

У квітні 2018 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме, стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у справі №522/16244/15-ц, у звязку з тим, що 31.05.2017 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2 , відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 3299-006/07Р від 01.02.2007 р., укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30 травня 2018 року заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником була задоволена.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 123 вказаного вище Кодексу, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ст. 124 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, поновити строк на пред`явлення виконавчих листів, оскільки рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Виходячи з викладеного та керуючисьст.ст.12,13,258-260, 368, 433, п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів по справі № 522/16244/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих документів виконавчих листів виданих Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.10.2016 року по справі № 522/16244/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя

20.10.2021