Справа № 296/969/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Сингаївського О.П.,

з участю секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2018 року звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив (а.с. 93) та в якому просив стягнути з відповідача на його користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 6132 грн., моральну шкоду - 5 000 грн., а також судові витрати, які складаються з витрат на судову експертизу 6537 грн., а разом 17 669 грн.

В обгрунтування позову зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище, в квартирі АДРЕСА_2 , проживає відповідач ОСОБА_2 , з вини якої неодноразово ставалося затоплення квартири позивача. Відповідач відмовилася відшкодовувати завдану шкоду, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївського О.П. від 19.02.2018 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила повністю відмовити в його задоволенні.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи в межах позовних вимог та приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 06.02.2006, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Лубяковою Г.М., зареєстрованому в реєстрі за №333 (а.с. 7-8).

Згідно Акту від 06.12.2017 встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 затоплено внаслідок пошкодженої гофри в санузлі квартири АДРЕСА_3 . Виявлено в коридорі на стелі мокрі плями, відслоїлася шпаклівка загальною площею 0,40 м, на стіні мокрі потоки, окремими місцями відслоїлися шпалери загальною площею 3 м (а.с. 2).

Згідно Акту від 04.06.2018 встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 підтоплено із квартири АДРЕСА_2 . Зі слів мешканки квартири АДРЕСА_2 вирвало шланг з пральної машини, що привело до підтоплення квартири АДРЕСА_4 . У квартирі АДРЕСА_4 в коридорі підтоплено стелю жовті плями 1м х 0,15; шпаклівка відслоїлася. В коридорі біля дверей на стелі сліди попереднього залиття, старі жовті плями 0,5 х 0,25 м, шпаклівка відслоїлася, шпалери окремими місцями відстали площею 3м (а.с. 22).

Таким чином, вказаними вище актами встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача як користувача квартири АДРЕСА_3 , оскільки джерело протікання води до квартири позивача мало початок з квартири відповідача.

Добровільно сусідами відновлювальний ремонт коридору не проведено, збитки не відшкодовано.

Ухвалою суду від 15.11.2018 по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено Житомирському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 35).

11.05.2021 на адресу суду надійшов висновок експерта від 20.04.2021 №2247/20-25 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №296/969/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Згідно вказаного висновку розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_1 , залиттям, розрахований як вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень в зазначеній квартирі, що утворилися в результаті залиття 06.12.2017, становить 6132,00 грн., в діючих цінах на момент дослідження (а.с. 79-88).

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття належної йому квартири АДРЕСА_1 , складає 6 132 грн. 00 коп.

В результаті залиття квартири з вини відповідачки позивачу спричинено і моральну шкоду, яка полягає в негативних емоціях та переживанні з приводу пошкодження квартири водою, порушенні звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Крім того, як стверджує позивач, залиття його квартири з квартири відповідача ставалося неодноразово, що також підтверджується наданими актами обстеження квартири за 2017, 2018 роки (а.с. 2, 22).

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в грошовому вимірі у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення.

Доказів того, що залиття належної позивачеві квартири, відбулося з вини інших осіб та, як наслідок, відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано.

Враховуючи, що неодноразове залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 сталося з вини мешканки квартири АДРЕСА_3 - відповідача ОСОБА_2 , а тому саме вона, в силу закону, має нести відповідальність за спричинену матеріальну шкоду, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача з вини відповідача ставалося неодноразово, що завдавало йому душевних страждань та переживань з приводу пошкодження майна та докладання додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права.

При цьому суд враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (ВП/ВС у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020).

Тому, враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 , частково - у сумі 1500,00 грн.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають також судові витрати: 6537,60 грн. на відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат по оплаті експертизи, а також 704,80 грн. судового збору в дохід державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування спричиненої залиттям квартири матеріальної шкоди - 6132,00 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди - 1500 гривен, на відшкодування понесених витрат по оплаті експертизи - 6537,60 грн., а всього - 14169 грн. 60 коп.

Решту вимог залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України судовий збір в сумі 704,80 грн..

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом місяця з дня його проголошення.

Cуддя О. П. Сингаївський

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_6