Справа № 1324/1386/12 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/237/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.,

секретаря: Савчук Г.В.

з участю представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 26 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи ТОВ «Кредитні ініціативи» та головний державний виконавець Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайгель Наталія Миколаївна,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ТОВ «Кредитні ініціативи» та державний виконавець Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гайгель Наталія Миколаївна.

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчий лист № 1324/1386/12, який був виданий 26 грудня 2016 року Трускавецьким міським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 534/КРр352 від 24 грудня 2007 року в розмірі 161796,33 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалу суду оскаржило Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», подавши апеляційну скаргу.

Зазначає, що рішення апеляційного суду Львівської області від 22 липня 2015 року у справі №1324/1386/12 переглядалось в касаційній інстанції.

Станом на день відкриття виконавчого провадження 15 травня 2017 року рішення від 22 липня 2015 року виконано не було, на виконання рішення Трускавецьким міським судом Львівської області видано виконавчий лист із зазначенням строку пред`явлення до 22 липня 2018 року, про що свідчить відповідний запис на ньому.

Вважає, що суд неналежно оцінив доказ, виконавчий лист в якому зазначено строк пред`явлення до виконання до 22 липня 2018 року.

Окрім того вказує, що відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин.

Натомість законодавець чітко зазначає про можливість поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання що відображено в ст.. 433 ЦПК України

Зазначає, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. в пункті 5 розділу XII прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року чітко визначено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки встановлені цим законом.

З огляду на зазначене вважає, що судом правомірно у виконавчому листі виданому 26 грудня 2016 року зазначено строк пред`явлення до виконання 22 липня 2018 року( рішення апеляційного суду від 22 липня 2015 року +3 роки)

Просить ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 26 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05 березня 2013 року у цивільній справі №1324/1386/12 за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення 161 796,33грн. заборгованості за кредитним договором, відмовлено у задоволені позову ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 липня 2015 року у цивільній справі №457/1386/12 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Трускавецького міського суду від 05 березня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення 161 796,33грн. заборгованості за кредитним договором, - Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»- задоволено частково. Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05 березня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким: позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»- правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення 161796,33 грн. заборгованості за кредитним договором № 534/Кр 352 від 24 грудня 2007 року задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 534/Кр 352 від 24 грудня 2007 року в розмірі 161796,33 грн. В решті позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 22 липня 2015 року у справі №457/1386/12 набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 22 липня 2015 року.

26 грудня 2016 року Трускавецьким міським судом видано виконавчий лист №1324/1386/12, про стягнення з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 534/Кр 352 від 24 грудня 2007 року в розмірі 161796,33 грн.

Представник ТзОВ «Кредитні ініціативи», звернувся до Трускавецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої просив прийняти до виконання виконавчий лист №1324/1386/12 про стягнення з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 534/Кр 352 від 24 грудня 2007 року в розмірі 161796,33 грн. Додаток до заяви додано: оригінал виконавчого листа №1324/1386/12; платіжне доручення №23400 від 05 квітня 2017 року; довіреність представника стягувача.

15 травня 2017 року державним виконавцем Трускавецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гайгель Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53938509.

Відповідно до п.29.32 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі Інструкції) виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення. Виконавчі листи підписуються головуючим суддею, а за його відсутності (відпустка, тривале відрядження, хвороба та ін.) - головою суду чи його заступниками. Виконавчий лист за результатами судового розгляду, у тому числі у порядку апеляційного або касаційного провадження, видається судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження ОСОБА_1 про те, що виконавчий лист видано Трускавецьким міським судом Львівської області помилково та незаконно є безпідставними, оскільки ні законом, ні інструкцією, не забороняється видача виконавчого листа після закінчення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Рішення апеляційного суду від 22 липня 2015 року у справі №457/1386/12 набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 22 липня 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст. 368 ЦПК України (чинного на день набрання рішенням апеляційного суду законної сили) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року, в редакції чинній в період з 22.07.2015 року) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: зокрема: виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції чинній на час набрання законної сили Рішення апеляційного суду Львівської області від 22.07.2015 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 вказаного Закону передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Тобто, дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно вимог ч.1, ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (який набрав чинності 05 жовтня 2016 року) виконавчі листи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, і строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили.

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (який набрав чинності 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення ч.1,ч.2 ст.12,п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (який набрав чинності 05 жовтня 2016 року) свідчить, що положення цього Закону застосовуються тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом України «Про виконавче провадження»№1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Для ч.1, ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк для пред`явлення виконавчого листа по справі №1324/1386/12 до виконання сплив 23 липня 2016 року тобто до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (який набрав чинності 05 жовтня 2016 року).

При цьому із приписів цього Закону України "Про виконавче провадження" не вбачається, що цим Законом відновлюється дія виконавчих документів, строк пред`явлення яких до виконання сплив до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, стягувач ТОВ «Кредитні ініціативи» мало право та можливість починаючи з 22 липня 2015 року отримати у відповідному суді виконавчий лист по справі та пред`явити його до примусового виконання у строк до 22 липня 2016 року (згідно вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, який діяв до 05 жовтня 2016 року), чого ним на власний розсуд зроблено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач ТОВ «Кредитні ініціативи», виконавчий лист отримали 26 грудня 2016 року, а пред`явили до примусового виконання лише 05 травня 2017 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який закінчився 23 липня 2016 року.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання до суду не звертався.

Відповідно до ч.1 ,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до п.5 Узагальнень ВССУ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», затверджених постановою Пленуму ВССУ №8 від 25 вересня 2015 року та згідно Постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року по справі №2-3558/2010 (провадження №61-3067 св 19) підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Враховуючи те, що виконавчий лист до виконання пред`явлено вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання та такий судом не поновлявся, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про необхідність визнати виконавчий лист № 1324/1386/12, який був виданий 26 грудня 2016 року Трускавецьким міським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 534/КРр352 від 24 грудня 2007 року в розмірі 161796,33 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain) від 21.01.1999 року (заява 30544/96), п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчого суду…».

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - залишити без задоволення.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Левик Я.А.

Шандра М.М.