Справа № 703/1138/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

учасники справи:

представник позивача Лабик Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи,

встановив:

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ "СГ"ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи, посилаючись на небажання відповідача у добровільному порядку відшкодувати шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 81566 грн. 07 коп., та відшкодування пов`язане з заподіяною моральною шкодою в сумі 4078 грн. 30 коп., заподіяну їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21 січня 2020 року близько 07 год. 45 хв. в м.Сміла Черкаської області, де водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача, відповідно до договору №АО6097509. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000126. На теперішній час по кримінальному провадженні триває досудове розслідування, яке здійснюється слідчим відділенням СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області. Конда Н.О. звернулась до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування, однак по теперішній день страхової виплати не отримано, відповідач, у відповідності до встановлених строків п.36.2 ст.36 Закону, так і не здійснив виплату страхового відшкодування. Оскільки вона є потерпілою особо, відповідно до ст.1187 ЦК України, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 , настає незалежно від його вини. Таким чином, відсутність встановленої вини водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 , жодним чином не звільняє відповідача від обов`язку по виплаті потерпілій особі страхового відшкодування. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

23 квітня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ПрАТ "СГ"ТАС" просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, позовні вимоги не визнав та вважав доводи, викладені у позовній заяві, безпідставними та необґрунтованими, посилався на наступне.

До АТ «СГ «ТАС» (приватне) було надіслано заяви про страхове відшкодування з додатками, відповідно до який страхова компанія провела розрахунок страхового відшкодування за шкоду завдану здоров`ю та моральної шкоди завданої ОСОБА_1 . Згідно розрахунку сума страхового відшкодування за шкоду завдану життю та здровов`ю становить: 28276 грн. 70 коп. Сума моральної шкоди (5% від суми відшкодування завданої життю та здоров`ю становить: 1413 грн. 84 коп.

Дорожньо-транспортна пригода розслідується в кримінальному провадженні яке внесено до ЄРДР за №0000126, розслідується СВ Смілянського відділу поліції Черкаської області та судове рішення по даній справі не прийнято, що унеможливлює встановлення за яких обставин відбулася ДТП, чи була завдана шкода майну, здоров`ю чи життю внаслідок ДТП, кому була нанесена шкода, ким була нанесена шкода, чи саме внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, хто був за кермом автомобіля, чи на законних підставах керував автомобілем, не були навмисні дії водія, чи не вибув автомобіль із законного володіння власника, чи не було умислу потерпілого, чи не було непереборної сили, або інших відстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачених спеціальним законом Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

По факту вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було розпочато кримінальне провадження №0000126 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке ще розслідується, як зазначено в позовній заяві СВ Смілянським ВП у Черкаській області, тобто судового рішення по цій справі ще немає.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки дорожньо-транспортна пригода ще розслідується в кримінальному провадженні №0000126 та судове рішення по даній справі не прийнято, що унеможливлює встановлення факту настання цивільно-правової відповідальності внаслідок ДТП, обставини ДТП, в порядку п. 36.2, ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» AT «СГ «ТАС» (приватне) було зупинено строк на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, про що свідчить лист AT «СГ «ТАС» №310 від 04 вересня 2021 року, а отже з боку AT «СГ «ТАС» відсутній факт порушення, невизнання, оспорення прав, свобод чи законних іитересів позивача.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Лабик Р.Р. позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ "СГ"ТАС" Харченко О.Д. в письмовому клопотанні просив проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно полісу №АО6097509, забезпечений транспортний засіб - «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 . Поліс станом на 21 січня 2020 року діючий.

21 січня 2020 року близько 07 год. 45 хв. в м.Сміла Черкаської області, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

За даним фактом, СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області порушено кримінальне провадження за №0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Рішення щодо закриття кримінального провадження або направлення його до суду не приймалось. Відсутня така інформація і на момент звернення позивача до суду.

27 серпня 2020 року представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ "СГ"ТАС" з повідомленням про ДТП та надав заяву про виплату страхового відшкодування.

У зв`язку з тим, що на даний час рішення по кримінальному провадженні ще не ухвалено та відповідно таких документів страховику не представлено, страховиком призупинено рішення про виплату страхового відшкодування (Лист AT «СГ «ТАС» №310 від 04 вересня 2021 року).

Відповідно до ст.35 п.35.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 4І цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

35.2. До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо- транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно до п.36.1 ст.36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2. ст.36 вищезазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Таким чином, оскільки кримінальне розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП, в результаті якого ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження ще триває, та винну особу у скоєному ДТП не встановлено, перебіг строку здійснення виплати страхового відшкодування до моменту отримання страховиком документу щодо встановлення винної особи призупинився. Від так, зупинення відповідачем розгляду по суті поданих від імені ОСОБА_1 заяв про виплату страхового відшкодування не є відмовою у її відшкодуванні.

Таким чином, звернення ОСОБА_1 до суду є передчасним, оскільки страхова компанія не відмовляла останній у виплаті страхового відшкодування, а лише зупинила її до отримання судового рішення по кримінальному провадженні, відповідно до положень п.36.2. ст.36.

Відповідно до п.4 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зазнала шкоди під час ДТП та відповідно закону має право на її відшкодування з винної особи.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття особа, яка завдала шкоду та особа, яка відповідає за шкоду. За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Тобто, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Проте, вина цієї особи повинна бути встановлена.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Натомість, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України Про страхування, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З огляду на це відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04 липня 2018 року.

Таким чином, у разі доведення в кримінальному провадженні, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , ПрАТ "СГ"ТАС", після виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування, набуде право зворотньої вимоги до завдавача шкоди.

Тому встановлення винної особи у зазначенному ДТП є обов`язковою. Така процедура передбачена Законом та її необхідно дотримуватися.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до страховика про виплату страхового відшкодування та останній їй не відмовляв у здійсненні страхової виплати, а лише зупинив строк виплати до моменту отримання документу встановлення винної особи у зазначеному ДТП.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду за захистом своїх прав є передчасним, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі ст.141 ЦПК України відмовляє позивачу у задоволенні вимог, щодо відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС", 03062, проспект Перемоги, 65, .

Головуючий: В. О. Прилуцький