Провадження № 2/686/1312/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021

Хмельницький міськрайонний суд

в складі :головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

та представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

приватного підприємства НТФ «Укр-Петроль»

про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що Наказом № 391 від 22.11.2018 року позивач був прийнятий на роботу в ТОВ «Укр-Петроль» оператором АЗС№2. В подальшому ТОВ змінило свою господарську діяльність та у травні 2019 року позивача було фактично переведено на роботу до відповідача, хоча місце його роботи фактично не змінилося - АЗС№2 у м. Хмельницькому.

При переведенні працівників з ТОВ "УКР-ПЕТРОЛЬ" на ПП "НТФ "УКР-ПЕТРОЛЬ" за наказом керівника ОСОБА_4 ще у травні 2019 року всі працівники, в тому числі і позивач написали заяви про звільнення, в іншому випадку, як пояснив керівник переведення на роботу було б неможливе.

Після успішного переведення із товариства"УКР-ПЕТРОЛЬ" на підприємство "УКР-ПЕТРОЛЬ" позивач продовжував свою роботу на АЗС №2.

Як вказує позивач, 01.07.2019 року директор Хмельницької філії "УКР-ПЕТРОЛЬ" Коцюбенко В.А. наказав позивачу написати заяву про звільнення за власним бажанням, в іншому випадку пообіцяв звільнити його за порушення трудової дисципліни.

Не розуміючи причини такої вимоги він відмовився написати таку заяву та попросив роз`яснити, в чому така вимога та її підстави. Проте керівник вказав, що 02.07.2019 року закінчується останнє чергування позивача і якщо він не напише заяви про звільнення за власним бажанням, то все одно буде звільнений, але з інших причин.

05.07.2019 року о 07.20 год. позивач, за графіком, вийшов на чергування та приступив до виконання своїх обов`язків за місцем своєї роботи. Проте, о 08.40 год. на АЗС №2 з`явився чоловік, який повідомив, що він є оператором АЗС №2 та зарахований на роботу на його місце, але він повідомив вказаній особі, що він працює і немає наміру звільнятися через примхи керівника. Чоловік зателефонував директору, який невдовзі прибув на АЗС. При з`ясуванні причини звільнення директор вказав, що на місце позивача прийнято іншу людину, а позивач звільнений, що його звільнення погоджено з відділом кадрів "УКР-ПЕТРОЛЬ".

Наразі він змушений був покинути місце своєї роботи, в подальшому йому стало відомо, що він був звільнений з роботи за власним бажанням. Просить скасувати наказ про звільнення, поновити на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позивач до розгляду справи по суті позовні вимоги уточнив та просив скасувати наказ щодо його звільнення за власним бажанням, поновити його на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 93 571.2 грн. та 6 232,95 грн. грошову компенсацію за невикористану відпустку, починаючи з часу звільнення, 04 липня 2019 року до дня фактичного поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просять його задовольнити. Поданий позов обґрунтовують тим, що наміру звільнятись з роботи за власним бажанням не мав, заяви про це діючому керівнику підприємства не подавав. Власноруч написана ним заява на ім`я колишнього керівника підприємства була написана на його прохання з метою переведення в інше новоутворюване підприємство. В подальшому просили розгляд справи провести за їх відсутності.

Представник відповідача заявлених вимог не визнав та суду пояснив, що приватне підприємство «Нафто торгова фірма «Укр Петроль» здійснює свою господарську діяльність самостійно, і ніякого юридичного чи формального відношення не має до ТОВ «УкрПетроль».

ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» на посаду оператора заправних станцій з випробувальним терміном два місяці згідно наказу № 104 від 24.05.2019 року. Жодних змін в організації виробництва ПП «НТФ «Укр-Петроль» не відбувалося. 20 червня 2019 року позивач подав особисто директору ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням. В період з дня подання заяви 20 червня 2019 року по день звільнення 04 липня 2019 року позивач поданої заяви не відкликав, про намір продовжувати роботу на підприємстві не повідомляв. Відповідно до виконання роботи було запрошено іншого працівника. Факт ознайомлення позивач з наказом про звільнення підтверджується актом про ознайомлення з наказом та звільнення.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 01 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правbлами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року судом призначено почеркознавчу експертизу на предмет встановлення дати заяви про звільнення та зупинено провадження у справі.

30 серпня 2019 року подано відзив на позов.

Ухвалою судді від 25 серпня 2020 року відновлено провадження у справі.

20.08.2021 року ухвалено рішення по суті спору.

Заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно установлено, що відповідно до наказу за № 391 від 22 листопада 2018 року позивача було прийнято на роботу у товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» оператором заправних станцій на АЗС №2 м. Хмельницький.

Наказом за № 104 від 24.05.2019 року ОСОБА_1 прийнято на роботу оператором заправних станцій у приватне підприємство «Нафто торгова фірма «Укрпетроль» з випробувальним терміном два місяці.

Означені обставини підтверджуються копією трудової книжки.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 подав заяву на ім`я директора ПП «НТФ «Укр-Петроль» ОСОБА_5 про звільнення його з роботи за власним бажанням.

Вважає, що таку, власноручно написану ним заяву, яка подана на вимогу попереднього директора ОСОБА_5 щодо вирішення питання про переведення його з ТОВ «Укр-Петроль» на ПП «НТФ «Укр-Петроль», без зазначення дати її подання незаконною, оскільки наміру звільнятись не мав, внесений наказ в книгу наказів за додатковим номером свідчить про його підроблення. Тому просив скасувати означений наказ про звільнення, поновити його на роботі, виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та грошову компенсацію за невикористану відпустку та частину заробітну плату.

За наказом № 444/1 від 04.07.2020 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Не заперечуючи написання власноруч заяви про звільнення за власним бажанням, позивач мотивує це тим, що проходила реорганізація підприємства, і всі працівники подавали таку заяву без дати, для зарахування їх до штату новоутвореного підприємства. Тому вважає,таке звільнення незаконним, а права порушеними.

Представник відповідача посилається на те, що наказ про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням та звільнення є законним відповідно до поданої ним заяви.

Проте такі доводи представника відповідача не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як убачається із заяви, написаної власноруч позивачем ОСОБА_1 , дата її подання, зазначена не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Досліджуючи журнал реєстрації наказів із кадрової діяльності працівників ПП НТФ «Укр-Петроль» наказ про звільнення ОСОБА_1 без зазначення номера наказу за порядковим номером 444/1 є явно дописаним та свідчить про те, що він є підробленим.

Представник відповідача не надав суду журнал реєстрації заяв, який би підтвердив його позицію про волю позивача звільнитись за власним бажанням та подання ним заяви саме 20 червня 2019 року та реєстрацією такої заяви означеною датою.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивача ОСОБА_1 звільнено всупереч вимогам закону та проведене звільнення є незаконним.

Вказані обставини беззаперечно підтверджуються висновком почеркознавчої експертизи від 20.07.2020 року за № 1:1-0115:20 згідно якого дата у заяві про звільнення за власним бажанням від імені ОСОБА_1 від 20.06.2019 року написана не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Оскільки звільнення є незаконним, тому позивач підлягає поновленню на роботі на посаді оператора заправних станцій та слід стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 93 571,20 грн.

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Досліджуючи заяву про звільнення написану власноруч позивачем без дати її подання з текстом вимоги про звільнення його за власним бажанням , остання не містить вимоги про його звільнення з певної дати.

Представник відповідача обґрунтовує проведене звільнення позивача законним, мотивуючи поданням ним заяви про звільнення 20 червня 2019 року.

Проте, такі його доводи спростовуються копією книги наказів в якій явно дописано номер наказу за порядковим номером 444/1, що відрізняється за текстом внесенних відомостей та різницею чорнил. Акт про відмову ознайомлення з наказом про звільнення від 04.07.2019 року оцінюється судом критично та до уваги не береться, оскільки як пояснив позивач 04.07.2019 року він на роботі не був та йому ніхто не телефонував з приводу ознайомлення з наказом про звільнення, тому він 05.07.2019 року прийшов на змінне чергування.

Однак суд не вбачає підстав для стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та заробітної плати в розмірі 1 172,86 грн., оскільки такі вимоги позивачем не заявлялись та додані позивачем в розрахунку заробітку за час вимушеного прогулу.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

За правилами статті 38 КЗПП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Тому відповідач не довів, а суд відповідно не встановив, подання заяви позивачем 20.06.2019 року, що слугувало підставою для винесення наказу про звільнення 04.07.2019 року.

7. Судові витрати

Позивач звільнений від оплати судового збору, однак суд задовольняючи частково позов відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за дві немайнових вимоги 1536,8 грн. та майнову вимогу в сумі 935.74 грн. за задоволено частково майнову вимогу.

Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в 2275.0 грн. судових витрат за проведення почеркознавчої експертизи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,60,212,215 ЦПК України, статей 38, 50, 232 КЗпП України , суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» за 444/1 від 04.07.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади оператора заправних станцій за ст. 38 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оператора заправних станцій приватного підприємства НТФ «Укр-Петроль».

Стягнути з приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» за 444/1 від 04.07.2019 року на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 93 571,20 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів та витрати за проведення експертизи в сумі 2275,0 грн.

В частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 6232,95 грн. допустити до негайного виконання.

Сягнути з приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» на користь держави судовий збір в сумі 2472.54 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення суду 20.08.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 ;

Відповідач: приватне підприємство «Нафто торгова фірма «УКР-Петроль», , місце знаходження м. Володимир-Волинський Волинської області, вул.. Драгоманова, 19-А.

Суддя: