Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Тимошенко Н.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що вона є власником жилого будинку АДРЕСА_1 ,який отримала у дарунок від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2004 р.

Відповідач був зареєстрований у спірному житловому приміщенні як член сім`ї колишніх власників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,проте у будинку не мешкає з 2010 р.,речі його у будинку відсутні,участі у витратах на утримання житла відповідач не приймає.

Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідача порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,створює інші перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 у вступному слові позов підтримала та пояснила,що будинок по АДРЕСА_1 належав її батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,а у 2004 р.був ними їй подарований. За згодою батьків у будинку був зареєстрований її брат ОСОБА_2 ,який після дарування їй будинку батьками припинив підтримувати з позивачкою родинні відносини,у будинку не з`являвся взагалі щонайменше з 2010 р.,речі його у будинку відсутні.

Представник позивача адвокат Трачук Н.І.у вступному слові підтримала позов та просила його задовольнити з тих підстав,що відповідач без поважних причин не користується будинком,де був зареєстрований як член сім`ї колишніх власників,проте добровільно реєстрацію проживання не припинив. Формальна реєстрація відповідача порушує права власника-позивачки ,так як перешкоджає оформити субсидію,вирішувати інші питання стосовно спірного житла.

Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,про зміну адреси проживання суд не повідомляв,відзив на позов не подав.

Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада».

Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідач вважається повідомленими про дату,час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,допитавши свідків,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що позивач є власником жилого будинку АДРЕСА_1 ,який був їй подарований ОСОБА_3 на підставі договорів від 14.12.2004 р.(1/2 частина)та ОСОБА_4 18.09.2004 р.(1/2 частина).

Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ,про що надано витяг.

З наведеного суд встановив,що позивач набула право власності на спірне житлове приміщення у встановлений законом спосіб,підтвердила ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані.

В спірному жилому будинку з 21.12.1979 р.зареєстрований відповідач ОСОБА_2 ,що підтверджено копією домової книги та інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради .

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України,члени сім`ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім`ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.405 ч.2 ЦК України,член сім`ї власника втрачає право користування житловим приміщенням,якщо протягом більше одного року не користується ним без поважних причин.

Свідок ОСОБА_5 ,яка є донькою позивачки та мешкає по АДРЕСА_1 з 1999 р.,в суді показала,що відповідача ОСОБА_2 востаннє бачила на похороні діда 20.02.2011 р.,у спірному будинку він не мешкав ніколи та речей його у будинку немає,з сім`єю своєї сестри ОСОБА_1 відповідач не спілкується понад 15 років.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала,що мешкає у буд. АДРЕСА_1 майже все життя,знає сім`ю позивачки ОСОБА_1 .Поки були живі її батьки,відповідач ОСОБА_2 кілька разів приїздив до спірного будинку,проте останні 15 років свідок не бачила його взагалі.

З досліджених доказів суд встановив,що відповідач не користується житлом,яке є власністю позивача, без поважних причин,звільнив його за власним бажанням,у такий спосіб на свій розсуд розпорядився своїм правом щодо цього помешкання.

Встановлені судом обставини не спростовані відповідачем під час судового розгляду справи.

Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірним житлом відповідачем за спливом визначеного ст.405 ч.2 ЦК України строку наразі відсутні,його реєстрація у будинку створює перешкоди позивачу як власнику у користуванні та розпорядженні власністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України,при задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору 908 гр.,про що надана квитанція.

На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,втратившим право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Відповідно до ст.256 ч.5 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса реєстрації та проживання : АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ,інші відомості відсутні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А.Галущенко