ПОСТАНОВА

іменем України

19 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 385/281/21

провадження № 22-ц/4809/1479/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк»,

відповідач - Гребенюк Валентина Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2021 року у складі судді Венгрина М.В.,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі по тексту - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявленого позову посилалося на те, що 18 березня 2019 року між сторонами було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) на підставі заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Позивач виконав свої зобов`язання, надавши кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку, однак відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, що привело до виникнення заборгованості, яка станом на 21 січня 2021 року складає 32907,12 грн, з яких: 24935,65 грн - основний борг по кредиту; 5753,45 грн - проценти за користування кредитом; 65,78 грн - комісія; 4,32 грн - пеня за овердрафт; 530,27 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 364,96 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 955,61 грн - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 241,92 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 31,61 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 23,55 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 32907,12 грн за кредитним договором від 18 березня 2019 року.

Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 18 березня 2019 року у сумі 31941,79 грн, з яких 24935,65 грн - основний борг по кредиту; 5753,45 грн - проценти за користування кредитом; 955,61 грн - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 241,92 грн - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 31,61 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 23,55 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та 2040,41 грн сплаченого судового збору, а всього 33982 грн 20 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог про стягнення пені та комісії та ухвалити нове рішення про задоволення позову у цій частині.

В іншій частині заочне рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Бутченко І.А. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що відповідно до заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 18 березня 2019 року, яка підписана представником АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , відповідач погоджується на отримання кредиту в АТ «Ощадбанк» (п.3.1); просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № НОМЕР_1 . Бажаний розмір кредиту - 25000,00 грн (п. 3.2). Процентна ставка становить 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду; 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари і послуги (п.3.3). Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором (п.3.4). Датою укладання кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником банку (п.3.5) (а.с.8-9).

Згідно з випискою по картковому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період 01 січня 2012 року - 21 січня 2021 року здійснювалися різні банківські операції, в результаті на дату 21 січня 2021 року кінцевий баланс склав 31654,43 грн (а.с.26-29).

Згідно з наданим позивачем розрахунком у ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 21 січня 2021 року виникла заборгованість у сумі 32907,12 грн, з яких: 24935,65 грн - основний борг по кредиту; 5753,45 грн - проценти за користування кредитом; 65,78 грн - комісія; 4,32 грн - пеня за овердрафт; 530,27 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 364,96 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 955,61 грн - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 241,92 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 31,61 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 23,55 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені та комісії суд першої інстанції виходив з того, що банком не надано належних та допустимих доказів погодження сторонами умов договору, які б встановлювали положення про відповідальність відповідача у випадку порушення умов договору у вигляді комісії, неустойки (пені), пені за овердрафт, оскільки в умовах кредитного договору, які підписані сторонами такі положення відсутні,

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Державний ощадний банк України»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за пеню та комісією.

Встановлено, що у заяві позичальника від 18 березня 2019 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Тому суд першої інстанції вірно зазначив, що належних та допустимих доказів погодження сторонами умов договору, які б встановлювали положення про відповідальність відповідача у випадку порушення умов договору у вигляді комісії, неустойки (пені), пені за овердрафт, банком не надано.

Апеляційний суд вважає, що, ухвалюючи заочне рішення в частині, що оскаржується, суд першої інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині за недоведеністю.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в цій частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко