Ухвала

18 жовтня 2021 року

місто Київ

справа № 538/2344/20

провадження № 61-16653ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2021 рокуу цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Заводської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Заводської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Домбровська Тетяна Василівна, Друга Лохвицька нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за нотаріально посвідченим заповітом,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у грудні 2020 року звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати за кожною з них право власності на 1/2 частку спадкового майна, а саме на:

- земельну ділянку, площею 7, 37 га, для ведення сільськогосподарського використання, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради;

- земельну ділянку, площею 0, 37002 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд і ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Червонозаводської міської ради;

- земельну ділянку, площею 5, 48 га, для сільськогосподарського використання, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради;

- житловий будинок, загальною площею 83, 5 кв. м, з допоміжними господарчими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 у травні 2021 року звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, зокрема на житловий будинок; земельні ділянки, площами 0, 07002 га та 0, 3000 га, що розташовані на АДРЕСА_1 ; земельні ділянки, площею 7, 3696 га та 5, 48 га, що розташовані на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом право власності на:

- житловий будинок А-1, житловою площею 45, 8 кв. м, загальною площею 83, 5 кв. м, із допоміжними господарчими будівлями: Б - сараю, В - вбиральні, огорожі № 1, що розташований за адресою: на АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0, 07002 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за зазначеною адресою, кадастровий номер :51:013:0002;

- земельну ділянку, площею 0, 3000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за зазначеною адресою, кадастровий номер :51:013:0003;

- земельну ділянку, площею 7, 3696 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер :00:010:0233;

- земельну ділянку, площею 5, 48 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер :00:006:0380.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 жовтня 2021 року звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявниками як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- суд апеляційної інстанції ухвалив рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) щодо необхідності встановлення судами місця проживання спадкодавця і спадкоємця під час застосування положень статті 1268 ЦК України; від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20);

- судами першої та апеляційної інстанцій не надано належної оцінки письмовим доказам на підтвердження фактичного місця проживання спадкодавця на момент його смерті, зокрема, лікарському свідоцтву про смерть, копії пенсійної справи, показам свідкам;

- судами першої та апеляційної інстанції не враховано певні обставини, зокрема те, що ОСОБА_3 у встановлений строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, доказів поважності причини пропуску такого строку судам не надано.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниками зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 та пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ними вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

ІV ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

У касаційній скарзі заявники просить зупинити виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року.

Клопотання обґрунтовувалося тим, що існує ймовірність прийняття ОСОБА_3 спадщини за заповітом, тому, отримавши свідоцтво про прийняття спадщини, позивач за зустрічним позовом як власник нерухомого майна може здійснити відчуження спірного житлового будинку та земельних ділянок, що призведе до утруднення повороту виконання судового рішення.

Також заявник ОСОБА_1 повідомляє, що зареєстрована у спірному житловому будинку, який є єдиним житлом для заявників.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що оскаржуваними рішеннями визнано право власності за ОСОБА_3 на спірний житловий будинок та земельні ділянки, оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій набрали законної сили, відповідно позивач за зустрічним позовом може здійснити заходи, спрямовані на оформлення його спадкових прав та вчинити у подальшому дії щодо відчуження цього (спадкового) майна.

За наведених обставин, зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет позову, обсяг спірного майна на яке претендують позивачі за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, обґрунтовану ймовірність відчуження ОСОБА_3 спірного майна,Верховний Суд зробив висновок про необхідність зупинення виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Лохвицького районного суду Полтавської області цивільну справу № 538/2344/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Заводської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Заводської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Домбровська Тетяна Василівна, Друга Лохвицька нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за нотаріально посвідченим заповітом.

Зупинити виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко