Справа №487/5843/18
Провадження № 22-ц/812/2059/21
У Х В А Л А

18 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Базовкіної Т.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у розгляді справи ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2018 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи Державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Фоменко Сергія Петровича, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи - Державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Фоменка С.П., про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є троюрідною сестрою ОСОБА_2 . Встановлено факт, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_1 04 жовтня 2021 року подав на нього апеляційну скаргу з викладеною у ній заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на подання такої.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

За приписами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

В силу ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 листопада 2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено оскаржуване рішення.

Мотивуючи заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, ОСОБА_1 вказував, що його не було залучено до участі у розгляді даної справи. Разом з тим, 16 квітня 2019 року ним було подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду першої інстанції, проте ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 червня 2019 року провадження за зазначеною апеляційною скаргою було закрито у зв`язку з тим, що на час розгляду такої апеляційної скарги рішення суду першої інстанції не стосується прав та обов`язків ОСОБА_1

ОСОБА_1 вказує, що після цього рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2020 року у справі № 487/7645/18, яке набрало законної сили 08 жовтня 2020 року, а завірена копія якого виготовлена судом та видана його представнику адвокату Кірюхіну О.М. на його заяву у канцелярії суду тільки 26 жовтня 2020 року, частково задоволено його позов та встановлено факти родинних відносин між ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ним, як троюрідними сестрою та братом, та постійного проживання його на час відкриття спадщини разом зі спадкодавицею у квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначає, що 06 листопада 2020 року він подав до того ж суду заяву про перегляд вищевказаного рішення у цієї справі за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2021 року, яка набрала законної сили 30 вересня 2021 року, провадження за цією заявою закрито.

Посилаючись на те, що перед першим зверненням з апеляційною скаргою пройшов 21 день (27.03.2019 р.-16.04.2019 р.), перед зверненням з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами - ще 11 днів (27.10.2020 р -06.11.2020 р.), та з моменту набрання законної сили ухвали суду від 14.09.2021 р. - ще 4 дні (01-04.10.2021 р.), а взагалі - 36 днів та враховуючи складність питань отримання ним рішень судів та підготовки відповідних процесуальних заяв, вважає, що у контексті гарантій дотримання доступу до правосуддя вищевказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проте, вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2018 року суд відхиляє, оскільки з вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Кірюхіну О.М. ознайомився 15 квітня 2019 року (т.1 а.с.81) та після цього самим ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції було спрямовану апеляційну скаргу, за результатами якої судом апеляційної інстанції було ухвалено судове рішення.

Апеляційний суд враховує, що про наявність оскаржуваного рішення, особі, яка подала апеляційну скаргу було відомо з квітня 2019 року, крім того, як факт родинних відносин зі спадкодавцем, так і факт постійного проживання встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2020 року. При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги роз`яснення, які викладені в ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 07 червня 2021 року про право ОСОБА_1 на оскарження зазначеного рішення у разі визнання судом відповідних фактів, які б підтвердили право останнього на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 .

Саме по собі звернення з заявою про перегляд за нововиявленим обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2018 року та постановлення судом ухвали за наслідками розгляду такої заяви лише 14 вересня 2021 року не є тією об`єктивною, непереборною обставиною, що пов`язана з дійсними істотними труднощами, які б перешкоджали ОСОБА_1 вчасно звернутись з даною апеляційною скаргою до суд апеляційної інстанції.

Тому, вказані в заяві причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не можна визнати поважними.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" від 21 грудня 2010 року).

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини

Згідно з ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи те, що наведенні в апеляційній скарзі підстави для поновлення процесуального строку не можуть бути визнані поважними, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків, а саме: вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2018 року.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Наведенні в апеляційній скарзі ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2018 року визнати неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2018 року залишити без руху.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що вона має право протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

Попередити, що у випадку не виконання у встановлений строк цієї ухвали будуть застосовані наслідки передбачені ЦПК України.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https:// mka.court.gov.ua.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна