Справа № 447/2150/18 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-з/811/24/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

судового засідання

27 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар:Іванова О.О.

З участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів-адвоката Медвідь В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 447/2150/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвої Г.М., про визнання правочинів недійсними,-

в с т а н о в и в:

07 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвої Г.М., в якому просила суд ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним договір дарування житлового будинку ( реєстраційний номер 230) та земельної ділянки, площею 0,05 га., (кадастровий номер :01:002:0541) розташованих за адресою АДРЕСА_1 , укладений 13.03.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0471га., ( кадастровий номер :01:001:0482, реєстраційний номер 230), розташованої за адресою Львівська область, Миколаївський район с.Дроговиж, укладений 09.08.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 травня 2019 року скасовано. Ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним Договір дарування житлового будинку (реєстраційний номер 230) та земельної ділянки, площею 0,05 га (кадастровий номер :01:002:0541) за адресою АДРЕСА_1 , який укладений 13.03.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М.

Визнано недійсним Договір дарування земельної ділянки площею 0,0471 га (кадастровий номер :01:001:0482, реєстраційний номер 230), яка знаходиться у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 09.08.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_2 ( зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі в сумі 5 370,10 грн. (п`ять тисяч триста сімдесят гривень,)10 коп.

Постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року залишено без змін.

Позивач ОСОБА_2 подала заяву про роз`яснення постанови Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що зверталась в центр надання послуг з метою виконання зазначеної постанови, однак державний реєстратор відмовив у скасуванні державної реєстрації речових прав на житловий будинок та земельну ділянку, посилаючись на те, що в постанові не зазначено за чиєю заявою та які дії повинен вчинити державний реєстратор. Крім цього, у зазначеній відмові роз`яснено право звернутися до апеляційного суду з заявою про роз`яснення щодо порядку виконання вищезгаданої постанови. Просить з метою належного виконання постанови Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року роз`яснити її шляхом зазначення про те, що ОСОБА_2 необхідно звернутися до державного реєстратора:

- із заявою про скасування запису про реєстрацію переходу права власності (номер запису про право власності: 19406262, реєстраційний номер ОНМ 230), а державному реєстратору на підставі даної заяви здійснити реєстраційні дії, результатом яких буде відновлення запису про право власності 19355518, реєстраційний номер ОНМ 230;

- звернутись до державного реєстратора із заявою про скасування запису про реєстрацію переходу права власності (номер запису про право власності :27424755, реєстраційний номер ОНМ230), а державному реєстратору на підставі даної заяви здійснити реєстраційні дії, результатом яких буде відновлення запису про право власності 26118250, реєстраційний номер ОНМ230;

- звернутись до державного реєстратора із заявою про скасування запису про реєстрацію права власності (номер запису 19406425, реєстраційний номер ОНМ 230), а державному реєстратору на підставі даної заяви здійснити реєстраційні дії, результатом яких буде внесення запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 ) підстава приватної власності-Державний акт на право приватної власності на землю ЛВ №2249, виданий 05.11.1996 року Дроговизькою сільською радою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідачів-адвоката Медвідь В.О., перевіривши матеріали справи, доводи заяви про роз`яснення рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для її задоволення немає.

Відповідно до вимог ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" судам надано роз"яснення, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення,розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, суд може роз`яснити рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості, неточності, що ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Незрозумілим слід вважати рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Аналіз зазначеного, свідчить про те, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Як вбачається із змісту заяви про роз`яснення рішення, підставою подання такої є відмова реєстратора у вчиненні реєстраційної дії, оскільки в постанові не зазначено за чиєю заявою та які реєстраційні дії повинен вчинити державний реєстратор.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з позовної заяви, позивач не заявляла вимог про скасування записів про державну реєстрацію внаслідок визнання недійсним договору дарування. Відтак, у постанові апеляційного суду, жодним чином не могло бути зазначено які дії повинен вчиняти державний реєстратор під час виконання судового рішення.

Крім цього, відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

У частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття постанови) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Зокрема, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

У п.97 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 висловлено правовий висновок про те, що рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації.

Крім цього, відповідно до частин 1,3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що заява ОСОБА_2 про роз`яснення рішення не свідчить про його незрозумілість, а містить вимоги щодо встановлення порядку виконання судового рішення (постанови), що не належить до компетенції апеляційного суду.

Керуючись ст. ст.271,389-391 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у роз`ясненні постанови Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 07 жовтня 2021 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк