Справа № 210/6030/20
Провадження № 2-з/210/159/21
У Х В А Л А

іменем України

"22" жовтня 2021 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя договірних зобов`язань.

20 жовтня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконання виконавчого напису №25095 від 30.08.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та заборони приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. та/або іншим особам вчиняти дії направлені на виконання виконавчого напису №25095 від 30.08.2021 року.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що 30.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №25095 від 30.08.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за для виконання кредитного договору №501158461 від 01.07.2019 року.

Предмет позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя договірних зобов`язань є в тому числі кредитний договір №501158461 від 01.07.2019 року, тому, вважає, що забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та усуне перешкоди у користуванні майном.

Дослідивши надані заявником матеріали, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Захід забезпечення позову є хоча і тимчасовим, але суттєвим обмеженням прав певних осіб, яке застосовується наперед, до визнання особи, якої стосується захід забезпечення, відповідальною за порушення прав заявника та до встановлення судом дійсної наявності порушення права заявника. Тому захід забезпечення позову має бути найменш обтяжливим, і крім його співмірності має бути дійсно необхідним і таким, що є єдиною найбільш доцільною можливістю запобігти неможливості виконання рішення про задоволення позову.

Аналізуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Також, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, фактично просить зупинити виконання виконавчого напису, який не стосується позову про поділ майна, а стосується справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Судом враховується, що вказана заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 в рамках позовної заяви про поділ майна подружжя та визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя договірних зобов`язань.

В заяві про забезпечення позову заявник належним чином не обґрунтував необхідності вжиття вказаного ним заходу забезпечення, а саме зупинення стягнення за виконавчим написом, що по суті є зупиненням виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Посилання заявника в заяві на той факт, що вжиття такого заходу, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису буде співмірним та відповідатиме меті заявлених вимог, унеможливить зловживання забезпеченням позову з боку позивача та убезпечить від зловживань з боку відповідача, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Крім того, суд зазначає, що кредитний договір оформлено на ім`я ОСОБА_1 , за виконавчим написом нотаріуса боржником вказаний ОСОБА_1 , в результаті несплати суми кредиту договором передбачені штрафні санкції, а зупинення виконання виконавчого напису нотаріуса може потягти за собою нарахування ОСОБА_1 пені за невиконання умов договору.

Також, заважаючи на те, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя договірних зобов`язань на теперішній час ще не розглянута, тому таке забезпечення, про яке просить заявник ОСОБА_1 , суд вважає передчасним та таким, що не відповідає меті забезпечення позову.

Крім того, після винесення рішення в справі про поділ майна подружжя, в разі відмови у задоволенні його позовної заяви, позивач ОСОБА_1 має право звернутись до ОСОБА_2 з відповідною позовною заявою про стягнення коштів, а також звернутись з окремим позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та в рамках вказаного позову подавати до суду заяву про забезпечення позову.

Тому, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, передчасною, не відповідає меті забезпечення позову, крім того, заявником не доведений факт того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про поділ майна подружжя та визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя договірних зобов`язань слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову по справі до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя договірних зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н. А. Літвіненко