Справа № 274/4458/17 Провадження № 2/0274/246/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
13.10.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
провиділ майна, що перебуває у спільній власності подружжя,
У жовтні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 04.10.2021 р., просить виділити їй з майна, що перебуває у її та ОСОБА_3 спільній сумісній власності, 71/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 1/2 частку, а саме приміщення 1-1, 1-2, 1-6, 1-7, 1-8, сарай Б-1, погріб Бп/д-1, огорожу № 2, тобто відповідно до другого варіанту розподілу, вказаного у висновку експерта від 02.10.2018 р. (а. с. 143).
Позов обґрунтований тим, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 набули у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . У вересні 2014 р. 29/100 часток вказаного будинку вони подарували своїй дочці, а відтак їм належить 71/100 часток будинку. Шлюб між ними розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.09.2016 р., між ними снують вкрай неприязні стосунки, які перешкоджають спільному користуванню належними частками будинку.
У заяві від 08.06.2021 р. ОСОБА_3 погодився з варіантом розподілу часток будинку, обраним ОСОБА_1 (а. с. 138).
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 16.08.1981 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що встановлено заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/3666/16-ц, яким шлюб між ними розірвано (а. с. 8), рішення набрало законної сили 04.10.2016 р.
Між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 19.11.1982 р. було укладено договір, відповідно до умов якого перший продав, а другий купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10 11).
З урахуванням змісту статті 22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, який був чинним на момент укладення наведеного договору, вказаний будинок є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проти чого останні не заперечували.
01.09.2014 р. ОСОБА_3 подарував 29/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , що підтверджується договором від 01.09.2014 р. дарування частини житлового будинку (а. с. 12).
Зі змісту позовної заяви та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання надала згоду на таке дарування.
Таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками 71/100 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , власність є спільною сумісною.
Зважаючи на зміст договору від 01.09.2014 р. дарування частини житлового будинку, технічний паспорт на цей будинок, виготовлений станом на 31.05.2017 р. (а. с. 15 18), висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 02.10.2018 р. № 287/09.18 (а. с. 38 62), 71/100 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, складаються з приміщень 1-1, 1-2, 1-3, 1-6, 1-7, 1-8, сараю Б-1, погреба Бп/д-1, огорожі № 2, ганку № 1, вбиральні В-1, сараю-гаражу Г -1, огорожі № 2.
Відповідно до статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечили, що їхні частки у 71/100 частках будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними.
Згідно з частиною першою статті 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Тобто ОСОБА_1 має право на виділ у натур її частки з 71/100 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 02.10.2018 р. № 287/09.18 (а. с. 38 62), можливий, зокрема, такий варіант розділу 71/100 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 (варіант АДРЕСА_2 :
співвласник-1: приміщення 1-1, 1-2, 1-6, 1-7, 1-8, сарай Б-1, погріб Бп/д-1, огорожа № 2;
співвласник-2: приміщення 1-3, ганок № 1, вбиральня В-1, сарай-гараж Г-1, огорожа № 2.
При цьому, як вбачаться з зазначеного висновку, при такому варіанті співвласникам необхідно провести ремонтно-будівельні роботи, а саме: замурувати дверну пройму між приміщеннями 1-2 та 1-3, закласти дверну пройму, яка виходить на ганок, біля ванної пройми в приміщенні 1-2 пробити дверну пройму з подальшим встановленням вхідного дверного блоку для здійснення проходу з вулиці, демонтувати перегородку між приміщенням 1-6 та 1-2, збільшивши площу житлової кімнати відповідно до вимог ДБН, ганок демонтувати, на місці ганку до кімнати 1-3 прибудувати прибудову у вигляді жилої кімнати згідно вимог ДБН, в кімнаті 1-3 біля віконної пройми пробити дверну пройму з подальшим встановленням подвійних дверей відповідно до вимог ДБН для здійснення проходу з вулиці в ізольовану частину, в кімнаті 1-3 облаштувати кухню-нішу, обладнати прохід між прибудовою та кімнатою 1-3.
На такий варіант згодна як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 , що випливає їхніх заяв (а. с. 138, 143), а також вступного слова ОСОБА_1 та її представника.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн., сплачені у зв`язку залученням експерта, (а. с. 110, 111), а також на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Керуючись статтями 258, 259 та 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Виділити ОСОБА_1 у натурі 1/2 часту із майна, що є у її та ОСОБА_3 спільній частковій власності 71/100 частко житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 1-1, 1-2, 1-6, 1-7, 1-8, сарай Б-1, погріб Бп/д-1, огорожу № 2.
3. Виділити ОСОБА_3 у натурі 1/2 частку із майна, що є у його та ОСОБА_1 спільній частковій власності 71/100 частко житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 1-3, ганок № 1, вбиральня В-1, сарай-гараж Г-1, огорожа № 2.
4. Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 замурувати дверну пройму між приміщеннями 1-2 та 1-3, закласти дверну пройму, яка виходить на ганок, біля ванної пройми в приміщенні 1-2 пробити дверну пройму з подальшим встановленням вхідного дверного блоку для здійснення проходу з вулиці, демонтувати перегородку між приміщенням 1-6 та 1-2, збільшивши площу житлової кімнати відповідно до вимог ДБН, ганок демонтувати, на місці ганку до кімнати 1-3 прибудувати прибудову у вигляді жилої кімнати згідно вимог ДБН, в кімнаті 1-3 біля віконної пройми пробити дверну пройму з подальшим встановленням подвійних дверей відповідно до вимог ДБН для здійснення проходу з вулиці в ізольовану частину, в кімнаті 1-3 облаштувати кухню-нішу, обладнати прохід між прибудовою та кімнатою 1-3.
5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн.
6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут