Справа № 212/4921/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н. М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів,-
08.06.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ратушна Руслана Павлівна звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.
Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено із грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а також позивач вважає, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось із заявою про вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за реєстровим № 7883 та стягнути кошти.
11.06.2021 року за результатами розгляду заяви представника позивача- адвоката Ратушної Р.П. про забезпечення позову постановлено ухвалу, якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64412651, що перебуває у провадженні Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відкритого на підставі виконавчого напису, вчиненого 28.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за реєстровим № 7883 до вирішення справи по суті.
Ухвалою від 11.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
14.06.2021 року за результатами розгляду клопотання представника позивача постановлено ухвалу, якою витребувано із Київського державного нотаріального архіву засвідчені відповідальною особою копії всіх документів нотаріальної справи, щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем виконавчого напису від 28.01.2020 року за реєстровим № 7883.
21.07.2021 року від Київського державного нотаріального архіву із супровідним листом від 09.07.2021 року вих. № 2449/01-21 надійшли витребувані копії матеріалів нотаріальної справи.
05.08.2021 року від відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду надійшла заява від 20.07.2021 року про визнання позовних вимог (в порядку ст.206 ЦПК України), відповідно до якої відповідач заявив про часткове визнання позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 454,00 гривень за подання позовної заяви, а також судового збору в розмірі 277,00 гривень - за подання заяви про забезпечення позову. Інші вимоги позивача, а саме, такі як стягнення коштів в розмірі 2978,82 гривень, відповідачем не визнані. 05.08.2021 року від відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду надійшла заява про врегулювання спору за участі судді, яка не підлягає задоволенню, з підстав розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження.
26.08.2021 року від представника позивача надійшли пояснення відповідно до яких представник зазначив, що вирішити спір в мировому порядку неможливо.
Ухвалою від 26.08.2021 року судом, з урахуванням ст.279 ЦПК України, було вирішено проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, заздалегідь подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання про проведення розгляду справи за її відсутності, при прийнятті рішення поклалася на розсуд суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік).
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Наведені висновки щодо порядку вчинення виконавчого напису нотаріуса викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19).
Зазначені обставини вказують на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем не було перевірено безспірність заборгованості. Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем не перевірено коли дійсно виникло право вимоги до боржника. Виконавчий напис вчинено на не посвідченому нотаріально кредитному договорі, що є незаконним.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Із доказів, поданих Позивачем, зокрема, довідки про доходи з місця роботи позивача КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 26 компенсуючого типу (санаторій)» Криворізької міської ради вих.№187 від 26.05.2021 року вбачається, що в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 64412651, Відповідач набув утримані з заробітної плати Позивача грошові кошти у розмірі 2978,82 грн. за спірним виконавчим написом.
Тому, враховуючи вказане, в силу положень ст.216 ЦК України, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення коштів у розмірі 2978,82 грн. з відповідача на користь позивача за судовим рішенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за подання позову судовий збір в розмірі 1816,00 гривень та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 гривень, всього 2270,00 гривень.
Керуючись законом України «Про нотаріат», законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 15, 216, 1166, 1212 ЦК України, відповідно до ст. ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» третя особа: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2978,82 гривень (дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім гривень 82 коп.) та суму судового збору- 2270,00 гривень.
Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.06.2021 року у справі № 212/4921/21, 2-з/212/80/21 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 25.10.2021 року.
Суддя: Н. М. Ваврушак