Справа № 939/21/21
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

В 1978 році її покійний чоловік ОСОБА_3 побудував на їх прибудинковій території погріб, а після поселення сусідів по АДРЕСА_2 вони самовільно встановили паркан, частина якого знаходиться посеред її погребу, збудували літній душ та альтанку без дотримання належної відстані, чим спричинили руйнування її погребу, так як стоки постійно потрапляють до погребу і завдають шкоди стелі та стінам.

Тому просила зобов`язати відповідача перенести свій літній душ за вказаною адресою в інше місце, подалі від її погребу, та облаштувати водовідведення з даху альтанки.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 позов підтримали та викладене підтвердили, уточнили, що альтанка в дійсності є металевим каркасом для винограду без даху, але із зацементованою площадкою, паркан встановлювали ще за життя чоловіка позивачки та з його дозволу, але погріб частково, приблизно на 0,5 м заходить на територію земельної ділянки відповідача. Затікання в погріб було і раніше, але з встановленням відповідачем душу та альтанки було перекрито відтік води і затікати стало більше.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що в січні 2019 року за договором купівлі-продажу він придбав частину будинку та земельну ділянку по АДРЕСА_3 , паркан з сусідньою земельною ділянкою вже стояв і він його не міняв. Душ дійсно встановив на своїй земельній ділянці приблизно за два мерти від погребу позивачки, однак, дане приміщення використовує для зберігання садового інвентаря, ємність для води він зняв ще в 2020 році, ніякої альтанки на його ділянці немає, він лише встановив металевий каркас для винограду, який вже там ріс. Про погріб позивачки на території своєї земельної ділянки нічого не знав і де зараз знаходяться його межі не встановлено.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 20 вересня 1984 року зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 і право власності на дану квартиру не зареєстроване (а.с.5-6).

За договором купівлі-продажу від 9 січня 2019 року відповідач ОСОБА_2 придбав земельну ділянку площею 0,0375 га, що розташована по АДРЕСА_3 (а.с.33-34).

Як вбачається з копії акту депутата Пісківської селищної ради від 16 вересня 2020 року, по АДРЕСА_2 на межі з погребом, що розташований по АДРЕСА_4 , самовільно побудовано паркан, встановлено літній душ, альтанку без дотримання належної відстані, стоки будівель руйнують погріб (а.с.7).

Однак, згідно акту депутата Пісківської селищної ради від 27 березня 2021 року на земельній ділянці по АДРЕСА_2 біля паркану розташований металевий каркас для винограду без даху та літній душ, який не використовується за призначенням, стік направлено на земельну ділянку власника (а.с.30).

Як посвідчила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є першою дружиною померлого чоловіка позивачки ОСОБА_3 , після отримання квартири в будинку по АДРЕСА_5 вони з чоловіком приблизно в 1977-1978 роках збудували погріб, який частково виходив за межі огородженої парканом прибудинкової земельної ділянки, але на той час там був ліс. Офіційний дозвіл на будівництво погребу не надавався.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він встановлював паркан біля будинку позивачки, не пам`ятає коли це було, але сусіднього будинку на той час там ще не було.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилаються на те, що відповідач на своїй земельній ділянці розмістив споруди літнього душу та альтанки (металевий каркас) без відповідного відступу від межі та її погребу, що призводить до його підтоплення та руйнування.

Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних доказів підтоплення та руйнування погребу позивачки внаслідок встановлення відповідачем вказаних споруд суду не надано.

При цьому суд не приймає до уваги надану позивачкою на підтвердження зазначених обставин копію акту депутата Пісківської селищної ради від 16 вересня 2020 року, оскільки дана особа не є спеціалістом з цих питань.

Крім того, позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували її право власності чи право користування зазначеним погребом.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки доказів порушення прав позивачки з вини відповідача суду не надано, то підстав для задоволення позову суд не вбачає, у зв`язку з чим вважає необхідним у задоволенні позову відмовити за його недоведеністю.

Керуючись ст.41 Конституції України, ч.1 ст. 319, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України, ст. 10-13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 28 жовтня 2021 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч