Єдиний унікальний номер судової справи 469/863/15-ц
Провадження № 22-ц/812/1849/21 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

з участю:

прокурора Волкожи С.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Журік Володимиром Федоровичем ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області, яку постановлено 12 липня 2021 року, у приміщенні того ж суду, під головуванням судді Гапоненко Н.О., за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, у цивільній справі за позовом прокурора Березанського району Миколаївської області в інт. держави, до ОСОБА_1 , Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження та рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, державного акту на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

14 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі №469/863/15-ц (провадження 2/469/34/16) за позовом прокурора Березанського району Миколаївської області в інтересах держави до Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування розпорядження та рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Підставою перегляду вказаного рішення заявник зазначила, що висновок суду про те, що межі земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0330 знаходяться на відстані від 185 до 585 метрів від узрізу води Чорного моря, не відповідає фактичним обставинам справи, які існували на час розгляду справи і які не могли бути відомі на час розгляду справи, оскільки експертні дослідження при розгляді справи не проводилися.

Вона вважає, що нововиявленими обставинами є те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0330 розташована на нормативній відстані від прибережної захисної смуги Чорного моря, що може бути встановлене виключно окремим проектом землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги або документацією із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, та не може бути підтверджене повідомленням відділу Держземагентства України в Березанському районі Миколаївської області, довідкою ПП "ПівденьЗем", планом - схемою місця розташування земельної ділянки; вказує, що спірна земельна ділянка розміщена у межах населеного пункту с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, у межах складеної забудови, у другій лінії, яку відділяє від узбережжя дорога загального користування та лінія забудови об`єктами рекреації, та не відноситься до земель водного фонду.

Посилаючись на викладене, просила скасувати рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року у справі №469/863/15-ц (провадження 2/469/34/16) та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову прокурора.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2021 року в задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, вона подала апеляційну скаргу, в якій, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву про перегляд рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами, скасувати вказане рішення та відмовити в задоволені позову прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Миколаївського апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволені її заяви, суд 1 інстанції виходив з того, що вона є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в повній мірі погоджується з встановленими судом І інстанції обставинами та правовідносинами, його висновки вважає вірними, обґрунтованими та законними.

Згідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положеннями статті 429 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, які здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Статтею 423 ЦПК України передбачено, що рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз`яснено в пунктах 3, 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В своїй апеляційній скарзі, як і в заяві про скасування рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилається на те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0330 розташована на нормативній відстані від прибережної захисної смуги Чорного моря, що може бути встановлене виключно окремим проектом землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги або документацією із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, та не може бути підтверджене повідомленням відділу Держземагентства України в Березанському районі Миколаївської області, довідкою ПП "ПівденьЗем", планом-схемою місця розташування земельної ділянки; вказує, що спірна земельна ділянка розміщена у межах населеного пункту с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, у межах складеної забудови, у другій лінії, яку відділяє від узбережжя дорога загального користування та лінія забудови об`єктами рекреації, та не відноситься до земель водного фонду.

Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що прокурором не надано достовірних доказів під час розгляду справи, а прибережна захисна смуга судом у ході розгляду справи не досліджувалась, а тому вказані нововиявлені обставини свідчать про те, що зазначене в судовому рішенні розташування межі земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0330, яка знаходиться на відстані від 185 до 585 метрів від узрізу води Чорного моря, не відповідає дійсності. Вказані нововиявлені обставини встановлені 08.05.2019 року після отримання всіх архівних даних (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки за договором купівлі-продажу земельних ділянок, документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_1 ) та їх експертної оцінки та спростовують те, що зазначено у судовому рішенні стосовно розміщення земельної ділянки.

В своїй заяві про доповнення до заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, поданій до суду 22 травня 2020 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Журік В.Ф. зазначав, що укладений ОСОБА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19 липня 2011 року не оскаржувався, недійсним не визнавався та не був витребуваний у неї, проект землеустрою, розпорядження Березанської РДА №460 від 04.08.2005 року, рішення Миколаївської ОДА №95 від 24.03.2006 року відповідали вимогам законодавства, чинного станом на 24.03.2006 року; право власності заявника на земельну ділянку для рекреаційного призначення (розміщення бази відпочинку) за адресою АДРЕСА_1 площею 3,84 га також відповідає вимогам нормативних актів, які діяли на час придбання права власності; згідно з даними публічної кадастрової карти України, земельна ділянка кадастровий номер :09:000:0330 площею 3,8425 га розташована в межах населеного пункту с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, а тому всі доводи прокурора щодо розташування спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги є безпідставними та такими, що суперечать діючому законодавству.

ОСОБА_1 звернулась із заявою до Одеського НДІСЕ, яким було надано висновок експертного дослідження з питань землеустрою від 08.05.2019 року №18-5020-5022, за яким проект землеустрою щодо відведення земельної ділянку ОСОБА_2 для рекреаційного призначення (розміщення бази відпочинку) із земель ДП Очаківське ЛМГ в межах території Коблівської сільської ради Березанського району та його затвердження відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельні ділянки для рекреаційного призначення (розміщення бази відпочинку) за договором купівлі-продажу земельних ділянок, також відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; визначити територіальну належність земельної ділянки до меж прибережної захисної смуги Чорного моря без окремого дослідження затвердженого у встановленому законодавством порядку та чинного окремого проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги неможливо; через відсутність даних геодезичних вишукань чим неможливо визначити наявність будівель, споруд або інших об`єктів відносно меж цієї земельної ділянки ( т.3 а.с. 9-137) .

Вважає, що саме висновок суду про те, що межі земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0330 знаходяться на відстані від 185 до 585 метрів від узрізу води Чорного моря, не відповідає фактичним обставинам справи, які існували на час розгляду справи і які не могли бути відомі на час розгляду справи, оскільки експертні дослідження при розгляді справи не проводилися.

З огляду на те, що про вищенаведені обставини стали відомі їй саме з висновку від 08.05.2019 року, вона вважає це нововиявленими обставинами.

Проте, викладені обставини у вищевказаній заяві ОСОБА_1 не є нововиявленими, оскільки вказаний висновок зроблений 08.05.2019 року.

Так, з матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом І інстанції, що рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року у вказаній справі позовні вимоги прокурора задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області № 269 від 07 квітня 2006 року; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2006 року, укладений Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ПП ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 531; визнано недійсним державний акт серії ЯГ № 601499 від 26 квітня 2007 року на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :09:000:0330; визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Коблівської сільської ради № 39 від 11.05.2011 року в частині визнання права власності за ОСОБА_2 на котеджі на 25 та 34 номери за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.05.2011 року, яке підтверджує право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно котеджі на 25 та 34 номери за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19 липня 2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Мартинюк О.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 1293 (т.1 а.с.214-219).

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2016 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилено, а рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року - без змін (т.2 а.с. 28-33) .

22 лютого 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилено касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та залишено без змін рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року і ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2016 року ( т.2 а.с. 99-104) .

За такого, судами трьох інстанцій досліджено надані сторонами докази щодо розміщення спірної земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0330 та визнано їх допустимими і достатніми для висновку щодо розташування земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги Чорного моря.

Таким чином, суд І інстанції дійшов правильного висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року у справі № 469/863/15-ц є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з чим погоджується і колегія суддів Миколаївського апеляційного суду.

Отже, встановлене свідчить про те, що посилання ОСОБА_1 та її представника в своїй заяві про перегляд рішення суду не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 423 ЦПК України.

З урахуванням встановлених обставин та положень вище вказаних норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами та обґрунтовано залишив заяву без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що вже були неодноразово досліджені.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Зважаючи на викладене та в силу приписів ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Журік Володимиром Федоровичем залишити без задоволення, а ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

____________________________________________________

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2021 року.