Справа № 515/1096/20
Провадження № 2/515/217/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретарів судового засідання Коренчук О.Е., Комерзан Л.І.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача І Глущенка А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської област, ОСОБА_2

про визнання права власності на 3/4 частини спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звер- нулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 3/4 спадково- го майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4 , яка за життя вчинила заповіт на ім`я ОСОБА_5 (батько позивача), яким заповіла все своє майно, а саме земельні ділянки: площею 4, 69 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської об ласті, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 473509, виданого 14.06.2001 р. на ім`я ОСОБА_6 ; площею 0,2500 га, розташована по АДРЕСА_1 , надана для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), згідно державного акта на право на земе- льну ділянку серії ЯК № 502994, виданого 02.04.2010 р. на ім`я ОСОБА_3 ; площею 0,0192 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 502995, виданого 02.04.2010 р. на ім`я спадкодавця, та житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 із вищевказаного спадкового майна от- римала обов`язкову частку у спадщину, а саме 1/4 частини спадкового майна, оскільки на день сме рті спадкодавця була пенсіонером. Одразу після смерті бабусі, батько звернувся до нотаріуса із за- явою про прийняття спадщини, але не встиг її оформити на своє ім`я, оскільки 31.12.2013 р. по- мер. За життя її батько залишив заповіт, яким заповів їй все своє майно. Отже 3/4 частини зазна- ченого спадкового майна, які батько за життя прийняв, але не встиг оформити, вона має право ус- падкувати після його смерті як спадкоємець за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщи- ну на вищевказане спадкове майно нотаріусом їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстанов- люючих документів на земельні ділянки. Факт того, що спірний будинок належав спадкодавцю, підтверджується довідкою сільської ради. Зважаючи на те, що успадкувати майно у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на 3/4 частини спадково- го майна.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомле- на про день, час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає ча- стковому задоволенню, виходячи з наступного.

З копій: паспорту серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідо- цтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.4-5, 6, 7) вбачається, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Рені Одеської області, її батьками вказані - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; 16.07.1994 р. між нею та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб, після чого їй прис- воєне шлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Як слідує з копій: паспорту НОМЕР_4 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 та свідо- цтва про одруження серії НОМЕР_6 (а.с.82, 84, 85), відповідач народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, її батьками були ОСОБА_11 та ОСОБА_3 . Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно копій державних актів на право власності на земельні ділянки: серії Р1 за № 473509 від 11.06.2001 р., серії ЯК № 502994 та серії № 502995 від 02.04.2010 р (а.с.13, 14, 15), ОСОБА_3 на праві приватної власності належали земельні ділянки, відповідно: площею 4,69 га, розташо- вана на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділе- на для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площею 0,2500 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ді лянка); площею 0,0192 га, розташована за тією ж адресою, виділена для ведення особистого селян- ського господарства.

Довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради № 726 від 19.08.2020 р. (а.с.20) підтверджує- ться, що на підставі погосподарської книги 313, особовий рахунок № НОМЕР_7 , власником будинку по АДРЕСА_1 значиться померла ОСОБА_3 .

Як слідує з заповіту від 17.01.1990 р., посвідченого секретарем Дмитрівської сільської ради Ми- сержи А.П., ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_7 все своє майно, яке належало їй на день смер- ті (а.с.12).

Після зазначеного заповіту ОСОБА_3 17.05.2006 р. було складено другий заповіт, яким вона заповіла ОСОБА_7 тільки земельну ділянку площею 4,69 га, посвідчену державним ак- том на право приватної власності на землю серії РІ № 473509 (копія на а.с.93).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 (а.с.11) видно, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Згідно заповіту від 24.11.2009 р., посвідченого державним нотаріусом Ренійської районної дер- жавної нотаріальної контори Букатич Е.В., ОСОБА_7 заповів своїй дочці ОСОБА_1 , пози- вачу у справі, усе своє майно, яке належало йому на день його смерті і на що він за законом мати- ме право (а.с.9).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 (а.с.8) підтверджується, що батько позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Рені Одеської області.

В матеріалах спадкової справи, наданої державним нотаріусом, наявна копія заяви ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Ренійської райо- нної державної нотаріальної контори Букатич Е.В. 24.11.2009 р. за реєстром № 4023, на автомобіль марки ЗАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_10 , та грошові внески, належні її батькові ОСОБА_7 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.53).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.09.2014 р. (а.с.58), на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори Букатич Е.В. 24.11.2009 р. за реєстром № 4023, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано сві доцтво, складається з: автомобіля марки ЗАЗ, модель 110558-44, реєстраційний номер НОМЕР_10 ; вкладу у сумі 71514,60 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку № НОМЕР_11 у відділенні м.Рені Южного ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк»; вкладу у сумі 10601,65 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_12 у відділенні м.Ре- ні Южного ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк»; грошових внесків у ПАТ «Імексбанк» у сумі 9241,20 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_13 , у сумі 75000,00 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_14 ; грошових внесків та сум компенсаційних випрат в сумі 8289,26 грн., що зберіга- ються у ТВБВ №№ 10015/0371 управління АТ «Ощадбанк» на рахунках №№ НОМЕР_15 , НОМЕР_16 і на ко- мпенсаційному рахунку № НОМЕР_17 .

Отже, позивач на підставі зазначеного заповіту стала спадкоємцем майна, належного на момент смерті її батьку ОСОБА_7 , на яке їй видано свідоцтво про право на падщину за заповітом.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як передбачено ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що на- лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За приписами ч.ч.2, 4 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спад- щини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкрит- тя спадщини.

За змістом ч.ч.1-3 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед тим.

Як встановлено судом, заповітом від 17.01.1990 р., посвідченим секретарем Дмитрівської сіль- ської ради Мисержи А.П., ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_7 все своє майно, яке належало їй на день смерті (а.с.12).

Після зазначеного заповіту ОСОБА_3 17.05.2006 р. було складено новий заповіт, яким вона заповіла ОСОБА_7 тільки земельну ділянку площею 4,69 га, посвідчену державним ак- том на право приватної власності на землю серії РІ № 473509 (копія на а.с.93).

Таким чином, заповітом, складеним 17.05.2006 р., заповідач ОСОБА_3 скасувала заповіт від 17.01.1990 р., яким вона заповіла ОСОБА_7 все своє майно, і визначила майно, яке вона виявила волю заповісти, це земельну ділянку площею 4,69 га, посвідчену державним актом на пра- во приватної власності на землю серії РІ № 473509. Тобто, заповітом від 17.05.2006 р. було скасо- вано заповіт від 17.01.1990 р. в тій частині, в якій він йому суперечив, а саме, в обсязі спадкової ма си - замість всього майна, належного спадкодавцю, було визначено конкретне майно - тільки зе- мельна ділянка площею 4,69 га.

І цей заповіт, яким ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_7 земельну ділянку площею 4,69 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії РІ № 473509, був чин- ним на момент відкриття спадщини.

Оскільки дочка спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була не- працездатною (пенсіонером) то вона, у відповідності до вимог ст.1241 ЦК України, успадкувала половину частки земельної ділянки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), їй видано свідоцтво про право на спадщину за коном на 1/4 частку земельної ділянки, роз- ташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, площею 4,6922 га, належної спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власно- сті на землю серії РІ № 473509, виданого Дмитрівською сільською радою 14.06.2001 р. (а.с.135).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 батько позивача ОСОБА_7 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але не встиг її оформити на своє ім`я, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 помер. За життя батько позивача залишив заповіт, яким заповів їй все своє майно. Отже 3/4 частини зазначеної земельної ділянки, які батько позивача за життя прийняв, але не встиг офо- рмити, позивач має право успадкувати після його смерті як спадкоємець за заповітом.

Що стосується іншого майна ОСОБА_3 , яке не було охоплено новим заповітом, а саме, житловий будинок по АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею відповідно 0,2500 га та 0,0192 га, що розташовані за зазначеною адресою, то це майно у рівних частках (по 1/ 2) мають право спадкувати діти спадкодавця - ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

В матеріалах спадкової справи, наданої Саратською районною державною нотаріальною кон- торою, наявні свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2019 р. за № № у реєстрі 165, 166 (а.с.147, 160), з яких вбачається, що ОСОБА_2 отримала після смерті ОСОБА_3 спад- щину на 1/4 частину, яка складається із земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,0192 га, розташо- ваних за адресою: АДРЕСА_1 , які належали спадкодавцю ОСОБА_3 .

Для суду є дивним те, що ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за зако- ном - земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,0192 га у розмірі 1/4 (обов`язкова частка), хоча за- значені земельні ділянки чинним на час відкриття спадщини заповітом не охоплювались і вона ма- ла право успадкувати по 1/2 частки кожної земельної ділянки за законом. Суд вважає, що нотаріу- сом не було враховано зазначені обставини і прийнято помилкове рішення відносно ОСОБА_2 .

Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.07. 2020 р. (а.с.21) визначена вартість земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер - 5125 081900:02:001:0390, що належала ОСОБА_3 , яка складає 114067,18 грн.

Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.07. 2020 р. (а.с.24) визначена вартість земельної ділянки площею 0,0192 га, кадастровий номер - 5125 081900:02:001:0389, що належала ОСОБА_3 , яка складає 755,19 грн.

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 67284 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 07.07.2020 р. на замовлен- ня ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.07. 2020 р. (а.с.25) визначена вартість земельної ділянки площею 4,6922 га, кадастровий номер 51250 81900:01:001:2507, що належала ОСОБА_3 , яка складає 146649,04 грн.

Відмова нотаріуса (а.с.27) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_7 з причини ненадання правовстановлюючих докумен- тів на успадковане майно.

Газета «Татарбунарский вестник» № 5 від 04.02.2021 р. містила оголошення про недійсність де- ржавних актів на право приватної власності на землю серії Р1 № 473509, серії ЯК № 502994 та се- рії ЯК № 502995, виданих на ім`я ОСОБА_3 (а.с.67).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а та- кож у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

У вищевказаному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміна- льних справ роз`яснено, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотарі- уса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки площею 4,6922 га. розташованої на території Дмитрівської сільської ради, нале- жної спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії РІ № 473509, виданого Дмитрівською сільською радою 14.06.2001 р. На 1/4 частку зазначеної земельної ділянки (обов`язкова частка) видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 за законом на 1/4 частку земельної ділянки.

Також судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належав житло- вий будинку по АДРЕСА_1 , та дві земельні ділянки, розташовані за зазначеною адресою: 1) площею 0,2500 га, виділена для будівни- цтва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2) площею 0,0192 га, виділена для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки зазначене майно не було охоплено чинним на час відкриття спадщини заповітом ОСОБА_15 , то його у рівних частках мали право спадкувати діти спадкодавця - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідач у справі), які своє- часно звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Але ОСОБА_7 не встиг її оформити на своє ім`я, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 помер. Тому належну йому 1/2 частину у спадково- му майні має спадкувати його дочка - позивач у справі. Іншу 1/2 частинеу у садковому майні має спадкувати відповідач ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, з відповідачів, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню сплачений пози- вачем судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2010,40 грн. (1% від 201039,97 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 392, 1216-1218, 1233, 1241, 1254, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст.76-81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Білгород-Дністров- ського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/4 частини спадкового майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Рені Одеської об- ласті, РНОКПП НОМЕР_18 , право власності:

- на 3/4 частини земельної ділянки площею 4,69 га, розташованої на території Дмитрівської сіль- ської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, цільове призначення якої - для веде- ння товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 473509, виданого 14.06.2001 р. Дмитрівською сільською радою на ім`я ОСОБА_3 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будів- ництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0390, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 502994, виданого 02.04.2010 р. Дмитрівською сільською радою на ім`я ОСОБА_3 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0192 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для веден- ня особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0389, згідно дер- жавного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 502995, виданого 02.04.2010 р. Дмитрівською сільською радою на ім`я ОСОБА_3 ;

- 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з Дмитрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_19 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_18 , судовий збір в розмірі 2010,40 грн. - по 1005,2 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частину рішення було проголошено 23.10.2021 р., а повний текст рі- шенням ви готовлено 02.11.2021 р

Суддя Тимошенко С.В.