КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа №824/236/21

провадження № 22-ск/824/36/2021

20 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кирилюк Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 червня 2014 року в справі №836/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 червня 2014 року зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість по договору кредиту у сумі 1 336 946,29 грн та 13 769,46 грн третейського збору.

13.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 червня 2014 року.

Також просить визнати причини пропуску строку на подання заяви про скасування вказаного рішення поважними та поновити його.

Посилається на ті підстави, що вона не брала участі у розгляді справі, повідомлень про час та місце розгляду справи не отримувала, за вказаною в резолютивній частині рішення адресою ( АДРЕСА_1 ) не проживає, має з 2008 року зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . Про прийняте Третейським судом рішення їй стало відомо 08 липня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Копія рішення була отримана нею 14 липня 2021 року.

Заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 червня 2014 року в справі №836/14 підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно з частиною четвертою статті 51 Закону України «Про третейські суди», заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Відповідно до частин першої статті 454 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Частиною п`ятою статті 454 ЦПК України встановлено, що заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Згідно з частиною сьомою статті 454 ЦПК України, заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті, повертається.

Аналогічні норми містилися і в частині другій, третій статті 389-1 ЦПК України 2004 року, чинного на час прийняття рішення третейського суду.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, строк, передбачений пунктом 1 частиною п`ятою статті 454 ЦПК України, є преклюзивним (припиняючим) і з урахуванням положень частини сьомої статті 454 ЦПК України, поновленню не підлягає, тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду: від 04 червня 2018 року у справі № 796/37/2018; від 04 червня 2018 року у справі № 795/305/18-ц; від 06 серпня 2018 року у справі № 795/310/18, від 13 липня 2021 року у справі №824/46/19.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, прийнятого 02 червня 2014 року, лише 13 жовтня 2021 року, суд дійшов висновку про повернення заяви про скасування рішення третейського суду заявнику, оскільки заяву було подано після спливу дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейського суду, тобто з пропуском преклюзивного строку на оскарження рішення третейського суду, передбаченого пунктом 1 частини п`ятої статті 454 ЦПК України.

Доводи заяви про те, що строк на оскарження рішення третейського суду пропущений з поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню, суд відхиляє, оскільки вони зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником чинного процесуального законодавства України, оскільки процесуальне законодавство не передбачає можливості для поновлення строку на оскарження рішення третейського суду, встановленого пунктом 1 частини п`ятої статті 454 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 червня 2014 року у справі №836/14 підлягає поверненню.

Керуючись ч.7 ст.454 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 червня 2014 року в справі №836/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2021 року.

Суддя Г. М. Кирилюк