Справа №162/304/21
Номер провадження 2/162/133/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

при секретарю судових засідань Пилипчук Р.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Понікарчик І.А.,

представника відповідача - адвоката Клубука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт.Любешів Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 10 листопада 1997 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 07 травня 2019 року шлюб між ними було розірвано. На підставі рішення Любешівського районного суду від 16 травня 2019 року з ОСОБА_2 на її користь стягувалися аліменти в розмірі 1050 гривень на утримання доньки ОСОБА_3 .

Вказує, що їх дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час є повнолітньою та є студенткою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка денної форми навчання, проживає в гуртожитку, стипендію не отримує, вона як мати не може одноособово забезпечити потреби доньки, такі як: проживання в гуртожитку, харчування, забезпечення одягом, підручниками, коштами на проїзд до місця навчання. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним, може працювати та отримувати дохід.

Тому позивач відповідно до ст.199 СК України просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Понікарчик І.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Представник відповідача адвокат Клубук О.П. позов не визнав, вказуючи, що ОСОБА_2 добровільно допомагає доньці.

В судове засідання, 08 листопада 2021 року, сторони та їх представники не з`явились. Представник позивача заявила клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши учасників даної цивільної справи, допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 07 травня 2019 року було розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки №272 від 28 вересня 2021 року, донька сторін є студенткою 2 курсу факультету іноземних мов Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка денної форми навчання.

Згідно виданої директором студмістечка довідки, ОСОБА_4 на час навчання, з 22 вересня 2020 року, проживає в гуртожитку АДРЕСА_1 .

Іванюк ОСОБА_5 не отримує стипендії та не має інших нарахувань, що стверджується довідкою про доходи №277 від 27 вересня 2021 року виданою ректором Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка.

Суд вважає доведеною обставину щодо потреби доньки ОСОБА_3 в матеріальній допомозі батьків, оскільки в суді встановлено, що вона є повнолітньою, продовжує навчатися на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, що виключає можливість власного працевлаштування, вона потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання,

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягненні аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що її утримує позивачка, батько періодично, за її проханням, поповнює рахунок на її мобільному телефоні в розмірі ста гривень.

Валерія проживає разом з матір`ю, що підтверджується Витягом №2352 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08 листопада 2021 року.

З поданої до суду позивачем ОСОБА_1 довідки про доходи №323 виданої 07 вересня 2021 року ПрАТ Волиньобленерго вбачається, що загальна сума доходу (отримані кошти) позивача за період з червня 2021 року по серпень 2021 року становить 20161,38 гривень, що не є достатнім для забезпечення потреб повнолітньої доньки-студента. Також, позивач має на утриманні доньку ОСОБА_6 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 ..

Між тим, твердження представника відповідача про добровільне забезпечення ОСОБА_2 потреб дочки пов`язаних з продовженням навчання не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №8101 від 23 липня 2021 року, виданого Любешівським відділом ДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла ще на момент недосягнення дочкою ОСОБА_3 повноліття та станом на 30 червня 2021 року становить - 13490,37 гривень. Платежі зі сплати аліментів є не достатніми, не є постійними та носять періодичний характер. Тому, сплата ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей не може свідчити про добровільне забезпечення ним пов`язаних з навчанням потреб повнолітньої дочки ОСОБА_3 .

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, в суду відсутні докази щодо участі відповідача в утриманні свого неповнолітнього сина.

Крім того судом встановлено, що на утриманні в ОСОБА_2 є неповнолітня дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 16 травня 2019 року винесеного у справі №162/159/19 за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

На думку суду, наведені вище обставини не звільняють відповідача ОСОБА_2 від обов`язку утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, в зв`язку з чим потребує його матеріальної підтримки. Відповідач є фізично здоровим, особою працездатного віку, а тому суд вважає, що ОСОБА_2 може утримувати своїх дітей, які потребують такого утримання. При цьому наявність у останнього заборгованості зі сплати аліментів не свідчить про його добровільну участь у забезпеченні потреб повнолітньої дочки та не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримувати повнолітню дочку ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

З врахуванням вищенаведеного суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, які належить стягувати з відповідача в користь позивача щомісячно до закінчення навчання ОСОБА_4 , але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

Право на утримання аліментів невід`ємно пов`язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Враховуючи положення частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 681,00 гривню, що встановлений Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2021 року.

Разом з цим, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати у формі витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст.191, 198, 199, 200 СК України суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійокщомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, 18 травня 2021 року, до досягнення дочкою двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 681 (шістсот вісімдесят одну) гривню 00 копійоксудового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2021 року.

Головуючий: Н.І. Гладіч