ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/3363/21

провадження № 22-ц/4809/1229/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Карпенко О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

заявник (позивач за майбутнім позовом ) ОСОБА_1 ;

заінтересована особа (відповідач за майбутнім позовом) - ОСОБА_2 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 травня 2021 року (суддя Шеченко І. М.),

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

ОСОБА_1 14 травня 2021 року звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою про забезпечення позову до подачі нею позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та немайнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пов`язаного з пошкодженням автомобіля.

У заяві про забезпечення позову просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль TOYOTA COROLLA, 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 із забороною відчуження вказаного автомобіля, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 06.05.202І року, приблизно в 17 годин 30 хвилин вона рухалась автомобілем по головній дорозі по вулиці Преображенській в місті Кропивницький. На перехресті вулиць Преображенська - Михайлівська (Кірова) сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Автомобіль TOYOTA COROLLA реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням власника - водія ОСОБА_2 , який рухався по другорядній дорозі вулиці Михайлівська (Кірова), при виїзді на вказане перехрестя не надав їй переваги в русі та скоїв зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Працівниками поліції на водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 190130 за ст. 124 КУпАП.

Наводячи мотиви обрання вказаних у заяві видів забезпечення позову, заявниця зазначає, водій ОСОБА_2 не має страхового поліса, про що свідчить запис в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 128 936,00 гривень.

ОСОБА_2 відмовляється добровільно відновити пошкоджений автомобіль.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач має намір звернутися до суду.

Тому просить про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль відповідача із забороною відчуження автомобіля.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, задоволено.

Накладений арешт на автомобіль TOYOTA COROLLA, 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 із забороною відчуження вказаного автомобіля, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що виходячи з доводів заяви про забезпечення позову наявні всі підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, так як заходи забезпечення спів мірні з майбутнім заявленим позовними вимогам про відшкодування шкоди, відчуження об`єкту рухомого майна може зробити неможливим або утрудненим виконання рішення суду по даній справі.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги, а також заперечень на апеляційну скаргу

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Стверджує, що оскаржувана ухвала не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, за наступного.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали підставою для її прийняття стали доводи заявника, з яким погодився суд, що ОСОБА_3 зможе вчинити дії направлені на відчуження автомобіля і в такий спосіб уникнути цивільної відповідальності, але судом не було взято до уваги, що ОСОБА_3 не визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. І с. 124 КпАП, яка є підстава звертатись до нього з претензіями про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Судом не перевірено чи існують спори між сторонами, тобто між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Не з`ясовано які предмети позовних вимог будуть висуватись заявником, обсяг цих вимог, дані про особу відповідача та чи є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд, постановивши оскаржувану ухвалу про накладення арешту на майно особи, допустив порушення прав власника. Так, право на захист власності викладено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Перший протокол», «Конвенція»), відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення заявленим вимогам.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що працівниками поліції відносно водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 190130 за ст. 124 КУпАП.Про відсутність у водія ОСОБА_2 страхового поліса ОСЦПВ зазначається у самому протоколі про адміністративне правопорушення.Відмова ОСОБА_2 добровільно відновити автомобіль, попередня вартість ремонту якого складала згідно письмової калькуляції 128 936,00 гривень, підтверджується як на момент звернення із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви так і станом на сьогодення відсутністю таких відшкодувань, а також навіть відсутністю посилань в апеляційній скарзі на здійснення ним добровільного відшкодування.Зазначене є обґрунтованою підставою для накладення арешту на автомобіль ОСОБА_2 із забороною відчуження, враховуючи співмірність цих заходів заявленим вимогам, про що і зазначив суд в своїй ухвалі.

14.5.2021року до Ленінського районного суду м. Кіровограда подано заяву

про забезпечення позову до подачі позовної заяви, 24.05.2021 року, тобто протягом десяти днів, як того вимагає ч. 4 ст. 152 ЦПК України, до Ленінського районного суду м. Кіровограда подано позовну заяву.

16.06.2021року постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/3309/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 30.06.2021 року.

05.07.2021року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда за позовом відкрито провадження у справі № 405/3626/21.

Отже, підстави для скасування заходів забезпечення позову, передбачені ст. 158 ЦПК України відсутні, а тому посилання ОСОБА_2 що він не є винною особою у вчиненні ДТП, відсутній предмет спору та відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, є безпідставними.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга подана 11 червня 2021 року, одночасно подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою від 25 червня 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху, з підстав в ній зазначеній.

Ухвалою від 21 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою від 16 вересня 2021 року підготовчі дії у справі закінчені, справу призначено до розгляду на 30 вересня 2021 року.

Обставини звернення

06.05.202І року на перехресті вулиць Преображенська - Михайлівська (Кірова) сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП).

За наслідком ДТП ОСОБА_1 , яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є власником автомобіля NISSAN JUKE реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , завдано шкоди через пошкодження транспортного засобу.

В порядку п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позову, якою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль TOYOTA COROLLA, 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 із забороною відчуження вказаного автомобіля, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

За вимогами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 4 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Колегія суддів зауважує, що обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Як встановлено апеляційним судом, на час розгляду справи, а саме 24.05.2021 року з дотриманням ч.4 ст.152 ЦПК, заявник звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги заявлені до ОСОБА_2 , ціна позову 185 000,00 грн. (а.с.57).

Ленінським районним судом м. Кіровограда відкрито провадження у справі 5 липня 2021 року (а.с.61).

Постановою судді Ленінського райсуду м. Кіровограда 16 червня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України застосоване стягнення (а.с.59).

Обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та подання на підтвердження своїх доводів відповідних доказів є процесуальним обов`язком заявника.

Подана заява про забезпечення позову містить достатньо обґрунтовані доводи щодо того, як саме невжиття вказаних у заяві заходів забезпечення позову ускладнює чи унеможливлює захист або поновлення прав позивача з огляду на предмет пред`явленого ним позову.

Так, у заяві про забезпечення позову скаржник стверджує, що відповідальність ОСОБА_2 не застрахована, пропозицій та участі у відшкодування шкоди не здійснено.

Вказане не спростовано ОСОБА_2 ні в апеляційній скарзі, ні його стороною в суді апеляційної інстанції.

За викладеного, суд першої інстанції зваживши на доводи сторони, дійшов правильного висновку про відповідність обраних скаржником виду забезпечення позову до майбутнього предмету предмету спору та обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

На час розгляду апеляційним судом, обставини які спростовують підстави забезпечення позову, не заявлені. Навпаки, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності, позов своєчасно поданий до суду, предмет спору визначений, забезпечення позову співмірний заявленим вимогам.

Стосовно доводів про неможливість використання транспорту, у зв`язку з арештом, подвійного забезпечення, суд апеляційної інстанції роз`яснює наступне.

Арешт майна накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Якщо автомобіль в арешті, у власника є заборона на зняття з обліку автомобіля, на продаж, дарування, тобто розпорядження. А використовувати транспортний засіб при цьому виді арешту не заборонено. Виключення становить, якщо арешт передбачає заборону користування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування законного судового рішення про забезпечення позову в апеляційного суду відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга на судову ухвалу задоволенню не підлягає.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 травня 2021 року, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Карпенко

О. А. Письменний