Житомирський апеляційний суд
Категорія 91 Доповідач Павицька Т. М.

У Х В А Л А

19 жовтня 2021 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/16678/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, про оголошення фізичної особи померлою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М., присяжних: Стародуб Л.В., Стичека А.І. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просив оголосити фізичну особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим. Заяву обґрунтовував тим, що його батько - ОСОБА_3 у квітні 2001 року пішов з дому та до даного часу не повернувся. Рішенням Богунського районного суджу м. Житомира від 19.04.2006 ОСОБА_3 було визнано безвісно відсутнім. Оперативно-розшукові заходи правоохоронних органів не дали результатів. Протягом вісімнадцяти років відомостей про місце перебування останнього немає.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Оголошено померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , вказує, що оскаржуване судове рішення порушує його права, свободи та інтереси, оскільки заявник ОСОБА_1 був зобов`язаний вказати у заяві про оголошення фізичної особи померлою про те, яким майном володіла особа, яка оголошується померлою, та відповідно залучити ОСОБА_2 до участі у справі.

Розглянувши справу в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьком записаний ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_6 .

З копії свідоцтва про зміну імені виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції серія НОМЕР_1 13 серпня 2008 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 змінив прізвище на ОСОБА_7 .

З копії свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції серія НОМЕР_2 13 серпня 2008 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батькам записані : ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2006 року ОСОБА_3 , 1971 року народження, росіянина, мешканця АДРЕСА_1 визнано безвісно відсутнім

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Оголошено померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори Ширінською Л.В., 14 квітня 1995 року, ОСОБА_3 є власником 28/100 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

24 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями реалізації права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Частиною першою статті 352 ЦК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Так, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

З огляду на наведені норми закону право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження №61-41547сво18) викладено правовий висновок, згідно з яким «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю. Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса, а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 вказував на те, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2019 року порушуються його права, як власника 28/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2021 року визнано за ОСОБА_2 право власності на житло за набувальною давністю, а саме 28/100 ідеальних часток, що становить квартиру АДРЕСА_4 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним рішення питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_2 не вирішувались, а тому апеляційне провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України підлягає закриттю.

Керуючись статтями 362, 367, 368, 374, 377 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, про оголошення фізичної особи померлою.

Поновити дію рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді