Справа № 484/4340/20
Провадження № 2/484/239/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро ), про оспорювання батьківства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, актовий запис № 1169 від 28.12.2011р.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказав, що з 2011 року по 2012 рік він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем, яка, на той час, мала прізвище « ОСОБА_2 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_4 . Батьком дитини був записаний він. У жовтні 2012 року вони припинили близькі взаємовідносини з відповідачем. У ОСОБА_2 є також інші діти. Через деякий час, йому стало відомо, що відповідач вписувала в свідоцтва про народження дітей різних батьків та, до взаємовідносин з ним, зустрічалася з іншими чоловіками і мала з ними близькі, інтимні стосунки, у зв`язку з чим у нього з`явилися сумніви стосовно того, що дитина дійсно його. Після чого він зробив аналіз ДНК на батьківство, за результатами якого ймовірність батьківства становить 0 %.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов визнала повністю, заперечувала проти стягнення з неї судових витрат.

Представник відповідача, Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро ), в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив судове засідання проводити без його участі, вказав, що заперечення стосовно позову відсутні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, державна реєстрація актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведена відповідно до ст. 126 СК України. Батьками останнього записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Актовий запис № 1169 від 28.12.2011р. складений Центрально - міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.8)

Відповідно до результатів дослідження аналізу ДНК на батьківство № 28570, наданих медико - генетичним центром «Мама», ймовірність батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 становить 0 %.(а.с.9)

Ухвалою суду від 19.11.2020р. за клопотанням представника позивача у справі призначена судово-генетична експертиза, виконання якої доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Згідно висновку судової молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/115-21/6669-БД від 12 липня 2021 року біологічне батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається. (а.с.85-99)

Відповідно до ч.1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року).

На підставі вищевикладеного, враховуючи що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечувала, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 133 ЦПК України сдові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно оригіналу квитанції № 53 від 17.06.2021 року, яка наявна в матеріалах справи, позивач сплатив грошові кошти за проведення судової молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/115-21/6669-БД від 12 липня 2021 року в розмірі 7 614 грн. 00 коп. (а.с.126)

Тобто, враховуючи вищевикладене, те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України суд зобов`язаний стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення судової молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/115-21/6669-БД від 12 липня 2021 року в розмірі 7 614 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

При цьому, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат для здійснення оплати на проведення експертизи в розмірі 76 грн. 10 коп. задоволенню не підлягають, оскільки дані витрати, в силу ст. 133 ЦПК України, не відносяться до судовий витрат.

Крім того, позивач та його представник просили стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в ухвалі від 06 квітня 2016 року по справі № 6-32389ск15 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10 грудня 2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано лише договір про надання юридичної допомоги від 04 лютого 2021 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 0306, ордер серії ДП № 3901/031 та акт наданих послуг на загальну суму 7 000 грн., без визначення точної дати його складання. (а.с. 20-22, 125)

Будь-яких квитанцій, платіжних доручень, прибуткових касових ордерів або інших документів, які б підтверджували сплату позивачем вартості послуг з надання правової допомоги останнім та його представником не надано, а тому суд вважає, що у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виключити запис про ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , як про батька, з актового запису № 1169 від 28.12.2011 року, складеного Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (назва на день складання: Центрально - міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області), про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати за проведення судової молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/115-21/6669-БД від 12 липня 2021 року в розмірі 7 614 (сім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу та витрат для здійснення оплати на проведення експертизи відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро ), , місцезнаходження за адресою: вул. Свято - Миколаївська, 45 м. Кривий Ріг.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко