Справа № 459/3165/21
Провадження № 6/459/132/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі :

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

при секретарі Яковенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді подання старшого державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

06.10.2021 року старший державний виконавець Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. звернулася до суду із поданням про застосування до боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусового приводу в порядку ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 438 ЦПК України. В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавче провадження АСВП №66539143 щодо виконання виконавчого листа №459/1506/17, виданого 15.05.2018 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 20 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що боржник не з`являється на виклики державного виконавця, не надає квитанції про сплату боргу, а тому просить суд застосувати до нього примусовий привід через органи поліції до Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на 05.11.2021 року 11:00 год.

Про дату, час та місце слухання справи ОСОБА_1 було повідомлено у відповідності до положень ст.ст.128-130 ЦПК України шляхом направлення на його адресу судової повістки-повідомлення. Проте, 18.10.2021 року у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Представник Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) також до суду не з`явився, у поданні просить повідомити про наслідки розгляду подання.

Враховуючи викладене та відсутність в положеннях ст.438 ЦПК України вказівки на обов`язковість участі у розгляді клопотання про привід боржника будь-яких осіб, суд вважає за можливе розглянути подання державного виконавця без присутності боржника та державного виконавця.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, приходжу до висновку, що таке слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 01.03.2018 р. з врахуванням ухвали від 04.05.2018 року, за ч.1 ст.129, ч.4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст.76 КК України на нього було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 грн. моральної шкоди.

15.05.2018 року на підставі даного судового рішення виданий виконавчий лист № 459/1506/17, який пред`явлено до виконання.

З наданих до подання копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, щостаршим державним виконавцем Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. 18.08.2021 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №459/1506/17, виданого 15.05.2021 р. Червоноградським міським судом Львівської області, боржником у якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За правилами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок вирішення питання про примусовий привід боржника в процесі виконання судового рішення врегульований ст.438 ЦПК України, якою передбачено, що привід боржника оголошується за місцем виконання судового рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.144 ЦПК України привід є одним з видів заходів процесуального примусу.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч.9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».)

Таким чином, єдиною необхідною і достатньою правовою підставою для застосування примусового приводу до боржника в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» є не з`явлення останнього за викликом державного виконавця. При цьому, законодавець не пов`язує застосування указаного заходу забезпечення виконавчого провадження з будь-якими винятковими обставинами.

Так, в матеріалах, що подані до суду, наявні копії списків згрупованих відправлень, два виклики державного виконавця, адресованих боржнику, однин із яких відправлено поштовою кореспонденцією та згідно інформації з пошукової системи Укрпошти не вручено адресату з підстав «інші причини», а інше, як слідує з акту державного виконавця, залишено при виході на дільницю, однак відсутні відомості про отримання такого боржником, оскільки акт складено про відсутність доступу до помешкання ОСОБА_1 .

Також суд вважає, що в обґрунтування подання про привід боржника суду не надано достатніх і достовірних доказів про відомості щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, оскільки рішення у даній справі винесено ще у 2018 році, а саме суду надано докази того, що державним виконавцем направлявся запит з метою встановлення зареєстрованого в установленому законом порядку місця реєстрації боржника, однак відповіді на запит, яка б підтверджувала проживання боржника за адресою, на яку направлялася поштова кореспонденція, в тому числі і виклики державного виконавця суду, не представлено.

Окрім цього, із матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист №459/1506/17 повторно пред`явлено до виконання, оскільки такий попередньо було повернуто на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 28.12.2018 року. В той же час, у наданих до подання копій матеріалів виконавчого провадження відсутні підтверджуючі документи про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про необізнаність боржника про відкриття такого, відповідно і явку до ВДВС.

Таким чином, з поданих державним виконавцем доказів не вбачається, що боржник дійсно свідомо, навмисно, без поважних причин не виконує вимоги державного виконавця, що б свідчило про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення. Також матеріали виконавчого провадження не містять доказів належного повідомлення боржника про необхідність явки до державного виконавця та відповідно доказів ухилення його від явки.

Таким чином, подання старшого державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Окремо суд звертає увагу на те, що відмова в задоволенні подання про примусовий привід боржника не перешкоджає його повторному зверненню до суду у випадку доведеності необхідності застосування судом такого заходу до боржника як привід.

Одночасно, суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, однак з урахуванням правової позиції КЦС ВС, викладної у постанові від 6 березня 2019 року у справі №756/671/16-ц (61-42865сво18) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 352-354, 438 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.10.2021 року

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська