У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юзьвак Ігор Ярославович, стягувач Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Юзьвак І.Я., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про визнання виконавчого документа, а саме постанови Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області від 09 жовтня 2015 року за № 117/15 про накладення на ОСОБА_2 штрафу, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви представник вказав, що постановою Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області від 09 жовтня 2015 року за № 117/15 на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 8500грн. 09 листопада 2016 року державним виконавцем на підставі даної постанови відкрито виконавче провадження. 05 лютого 2018 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Вказує, що виконавчий документ повернутий стягувачу 05 лютого 2018 року, відтак на даний час сплив строк пред`явлення його до виконання. Державна архітектурно-будівельна інспекція перебуває у стані припинення. Крім того, у вказаній постанові невірно вказано по батькові боржника.

Посилаючись на наведене та те, що на даний час привести виконавчий документ у відповідності до вимог Закону не є можливим, просив визнати його таким, що не підлягає виконанню на підставі вимог ст.ст. 432,446 ЦПК України.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, за змістом наведених вище процесуальних норм суд може визнати таким, що не підлягає виконанню лише той виконавчий документ, який видано цим судом.

Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Постанова від 09 жовтня 2015 року № 117/15 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500 грн. винесена не судом, а іншим органом - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області.

Відтак, чинним цивільно-процесуальним законом взагалі не передбачено можливість вирішити питання щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа, який видано іншим органом (посадовою особою), а не судом.

Це свідчить про те, що заявниця обрала для захисту свого, на її думку, порушеного права, спосіб, не передбачений цивільно-процесуальним законом.

Аналогічні висновки викладені Верховним судом у постанові від 12 жовтня 2020 року у справі № 686/15957/20.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, так як вирішення питання про визнання постанови Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області за № 117/15 від 09 жовтня 2015 року про накладення штрафу, такою, що не підлягає виконанню, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд не приймає до уваги посилання заявника на положення ч.2 ст. 446 ЦПК, оскільки воно стосується інших процесуальних питань, положеннями ст.432 ЦПК чітко встановлено, що останні застосовуються лише щодо виконавчого документа виданого судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись наведеним та ст.ст. 10,11, 186, 260, 261, 353-356 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юзьвак Ігор Ярославович, стягувач Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку вимог ст. 260 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення строку апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 19 жовтня 2021 року.

Суддя І.М. Черніцька