465/6487/21
2-з/465/333/21
У Х В А Л А

судового засідання

20.10.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова, в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду питанняпро скасування заходів забезпечення позову, у справі за №465/6487/21,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.08.2021 р. заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову,- задоволено.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії (державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) з нежитловим приміщенням 1-го поверху від 20а-1 по 20а-12, загальною площею 188,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта на нерухоме майно 101).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п.п. 1 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення забороною вчиняти певні дії; на майно що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Положення ч.ч.7 - 10 ст. 158 ЦПК України також закріплюють загальні правила про дію заходів забезпечення позову до набрання відповідним судовим рішенням законної сили або до повного виконання судового рішення.

Судом встановлено, що між ВАТ «Універсал Банк» та громадянкою ОСОБА_2 від 21 березня 2008 року укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме на нежитлові приміщення 1-го поверху від 20а-1 по 20а-12, загальною площею 188,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта на нерухоме майно 101) .

Так, на підставі договору факторингу № НI/11/2-Ф від 29.04.2021 року, укладеного між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та Акціонерним Товариством «Таскомбанк», АТ "Таскомбанк" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 .

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На думку суду, накладене забезпечення позову на нерухоме майно іпотекодержателя - АТ «Таскомбанк» порушує права останнього, так як у разі не виконання основного договору, на підставі якого укладений договір іпотеки, АТ «Таскомбанк» має першочергове право на звернення стягнення щодо такого майна.

Так, судом при накладенні забезпечення позову у даній справі не були враховані вищевказані обставини, так як про існування таких суду не було відомо.

У зв`язку із виникненням порушення прав інших осіб, через накладення забезпечення позову на іпотечне майно, суд приходить до переконання, про скасування Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 13.08.2021 р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.158,260,353-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.08.2021 у справі № 465/6487/21, -скасувати.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Боржник: ОСОБА_2 , іпн № НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 , іпн № НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю.М.