Справа № 367/4991/21
Провадження №2-з/367/566/2021
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Котар Світлани Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позивач просить: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : 53/100 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 250.4 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 09); 69/100 земельної ділянки площею 0,1308 га., кадастровий номер :01:072:1103, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 109); автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору. У порядку розподілу спільного майна подружжя: визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину від 53/100 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 250,4 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 09); 1/2 частину від 69/100 земельної ділянки площею 0,1308 га., кадастровий номер :01:072:1103, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 109); 1/2 автомобіля марки HYUNDAI, модель SANTA FE, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 ) право власності на: 1/2 частину від 53/100 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 250,4 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 09); 1/2 частину від 69/100 земельної ділянки площею 0,1308 га., кадастровий номер :01:072:1103, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 109); 1/2 автомобіля марки HYUNDAI, модель SANTA FE, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору.

18 жовтня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася із заявою про забезпечення позову, яка передана головуючому судді 19 жовтня 2021 року. У заяві ОСОБА_3 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження до розгляду даної цивільної справи на: автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, що зареєстрований за ОСОБА_2 . Позивач вважає, що оскільки право власності на автомобіль зареєстроване на відповідача і після розірвання шлюбу автомобіль залишився у його користуванні, при тому що згоди між ними не досягнуто, оскільки на даний час відповідач вживає заходи, спрямовані на продаж автомобіля без її згоди, вважає наявними підстави для накладення арешту на автомобіль, оскільки реалізація відповідачем своїх намірів утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом першим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як видно із матеріалів, доданих до позовної заяви та заяви про забезпечення позову, 21 лютого 1976 року Виконавчим комітетом Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис №2.

28 січня 2020 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області даний шлюб розірвано.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником транспортного засобу HYUNDAI, модель SANTA FE, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, з 26 березня 2019 року.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевказаних доказів, що надані позивачем, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір, спірний автомобіль належить відповідачу, і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача. У цій частині вимоги позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю. Тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладення арешту на автомобіль.

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідача у праві користування спірним автомобілем.

Суд вважає, що вимога заяви про забезпечення позову про заборону відчуження автомобіля не підлягає задоволенню, оскільки рішення про накладення арешту на зазначене майно виключає, в тому числі, його відчуження, та є співмірним із позовними вимогами, у зв`язку із чим подана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Котар Світлани Володимирівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

До набрання рішенням суду законної сили у цивільній справі №367/4991/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя:

-накласти арешт на транспортний засіб HYUNDAI, модель SANTA FE, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, що належить ОСОБА_2 .

У задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Дані стягувача: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані боржника: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали суду направити до відома сторонам по справі, а в територіальний сервісний центр МВС України для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук