Номер провадження: 22-ц/813/8531/21
Номер справи місцевого суду: 506/71/21
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О. С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П..

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

08.01.2021 року ОСОБА_2 звернулася до Красноокнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 04.06.2019 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 1304. Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, підчас спільного проживання відносини поступово погіршувалися, виникали сварки, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили один до одного почуття поваги та любові, і тому позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її волі та інтересам. Вони намагались поновити сімейні відносини, але спроби збереження шлюбу, виявились марними. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2020 року і по теперішній час не відновлені, спільне господарство не ведеться, а тому позивач просить шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище.

Окрім того, позивач зазначила, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо здійснення виховання та матеріального утримання дитини. Відповідач ніде офіційно не працює, однак має доходи, які здатні забезпечити потреби дитини, необхідні для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, у зв`язку з чим просила також стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено повністю, ухвалено:

шлюб, зареєстрований 04.06.2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис № 1304 розірвати;

після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 змінити на дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ;

шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу;

стягувати з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень);

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень) (отримувач коштів УК у Окнян. р-ні/Окнянськ. р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38029450, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0015313, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Висновок суду мотивовано обов`язком утримувати дитину до досягнення повноліття із врахуванням потреб дитини, необхідного та достатнього розміру аліментів для забезпечення її гармонійного розвитку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 18.05.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року, відповідно до якої просить скасувати рішення суду першої інстанції тільки в частині розміру призначених судом аліментів, та ухвалити в цій частині нове рішення яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500 грн на місяць.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечення інших учасників справи

Апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині визначення розміру аліментів.

ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з істотними порушеннями норм процесуального та матеріального права та підлягає зміні в частині розміру аліментів.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції перебував за кордоном у республіці Польща та приїхав лише 01.05.2021 року, що підтверджується копією закордонного паспорту, у зв`язку з чим ним не було подано жодних заперечень.

Відповідач доводить до відома суду, що лише 06.05.2021 року в електронній переписці ОСОБА_2 повідомила йому про наявність судового рішення та той факт, що він вже має заборгованість по аліментам в розмірі 12 000 грн.

Апелянт зазначає, що в серпні 2020 року сторони були в скрутному фінансовому становищі, тому прийняли спільне рішення, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 поїде на заробітки в Польщу щоб забезпечити родину. Саме тому 21.09.2020 року відповідач виїхав за кордон. Проте, постійно спілкувався з позивачкою. На початку 2021 року, сторони дійсно посварились у телефонній розмові, але відповідач жодним чином не був обізнаний, що дружина подасть відповідний позов.

Зазначає, що причиною сварки стало те, що відповідач не зміг знайти роботу, щоб відповідала очікування подружжя і фактично всі гроші, що він заробляв витрачав на власне виживання.

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що суд поверхнево віднісся до розгляду справи, не надавши відповідної правової оцінки заявленим вимогам та дійним обставинам справи.

ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі не надав жодних пояснень, заявлена сума аліментів не була обґрунтована, жодних належних доказів, які б обґрунтували саме таку суму позивачка не надала, а відповідач в свою чергу не мав можливості надати свої пояснення.

Апелянт звертає увагу суду, що при вирішенні справи по суті, суд не надав оцінки матеріальному становищу батька, який є безробітним і отримує мінливий та мінімальний дохід на підробітках (підтверджується довідками про трудовий та страховий стаж від 08.05.2021 року та довідкою за формою ОК-5 від 08.05.2021 року), не має права власності на жодне нерухоме майно (підтверджується довідкою 255867944 від 11.05.2021 року, та не має у власності жодних транспортних засобів (підтверджується інформацією з електронного кабінету водія).

Крім того, позивачка не надала жодної інформації про власний майновий стан. Не надала доказів витрат на дитину та обґрунтування суми, яку просила стягнути.

Таким чином, заявляючи вимогу про стягнення 3 000 грн з батька, з урахуванням рівності обов`язків, витрати на дитину мають становити 6 000 грн на місяць.

Проживаючи спільно, відповідач був в повній мірі опізнаний про реальні витрати дитини, які в середньому становили близько 2500-3000 грн на місяць.

Так в період з вересня 2020 року до грудня 2020 року (включно) відповідач переказав на карту позивачки 18 794 грн, тобто 4700 гривень на місяць (підтверджується банківськими виписками) і цих коштів вистачало його дружині для покриття потреб дитини і власних.

ОСОБА_1 як батько дитини в повній мірі розуміє свої обов`язки та погоджується з необхідністю сплати аліментів, але на теперішній час, вважає аліменти в розмірі 3000 грн на місяць завищеними з урахуванням реальних витрат та недоведеністю факту реальних витрат в розмірі 6000 грн (з урахуванням частки матері), а по-друге, не маючи постійних доходів, він банально не має змоги сплачувати аліменти в такій сумі.

Тому, апелянт вважає, що достатніми, а також такими, що відповідають його матеріальному стану є аліменти в розмірі 1500 грн на місяць.

Саме в даний час апелянт просить суд змінити ухвалене рішення, зменшивши суму аліментів з 3 000 грн на місяць на 1 500 грн на місяць.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.06.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.10.2021 року під головуванням судді Князюка О.В справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Інші сторони не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у встановлений апеляційним судом строк станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 04.06.2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , про що складено актовий запис № 1304 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ) /а.с.19/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.20/.

Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між сторонами виникають часті непорозуміння та сварки, у зв`язку з втратою один до одного почуття поваги та любові, мають різні погляди на життя, побут, ведення господарства.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.20/.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року шлюб, зареєстрований 04.06.2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис № 1304 розірвано. У вказаній частині рішення суду не оскаржується.

Дитина проживає з матір`ю, вказане сторонами не заперечується та визнається судом встановленим фактом.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Колегія суддів приймає до уваги той факт, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач перебував за кордоном у республіці Польща та приїхав лише 01.05.2021 року, що підтверджується копією закордонного паспорту, у зв`язку з чим ним не було подано жодних заперечень.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приймає до уваги докази надані ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою, оскільки апелянт не мав змоги надати їх суду під час розгляду справи судом першої інстанції.

Проте колгеія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказана обставина не є підставою для скасування рішення суду у звязку з неналежним повідомленням відповідача з огляду на те, що в матеріалах справи наявний конверт та рекомендоване повідомлення, з позначкою «адресат відсутній», що є належним сповіщенням про розгляд справи судом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК, у разі ненадання учасниками справи інформації з приводу адреси їх проживання, судову повістку відправляють:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх проживання або місця перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку.

При цьому моментом вручення судової повістки вважається: день вручення судової повістки під розписку; день проставляння в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання або перебування особи, про яку повідомлено суд; день проставляння в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання або перебування особи, які зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо така особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач дійсно на даний момент є безробітнім та не має постійного доходу, що підтверджується довідками про трудовий та страховий стаж від 08.05.2021 року та довідкою за формою ОК-5 від 08.05.2021 року, не має права власності на жодне нерухоме майно, що підтверджується довідкою 255867944 від 11.05.2021 року, та не має у власності жодних транспортних засобів, що підтверджується інформацією з електронного кабінету водія.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дійшла висновку, що розмір суми аліментів на утримання є завищеним відповідно саме до матеріального становища платника аліментів. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити також те, що позивачкою не надано обґрунтування заявленої суми аліментів на утримання дитини.

При розгляді справи судом першої інстанції було не в повному обсязі досліджено докази та не встановлено дійсні обставини справи, що призвело до ухвалення частково необґрунтованого рішення в частині стягнення відповідної суми аліментів на утримання ОСОБА_9 .

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Дана правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З 1 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становитиме 2013 грн.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що кожен з батьків повинен приймати рівну участь у духовному розвитку та матеріальному забезпеченні дитини.

Судом враховується також те, що апелянт добровільно сплачував певну суму на утримання дитини.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру аліментів тільки частково заслуговують на увагу.

Той факт, що він не працює, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 15 травня 2018 року № 234/6207/17 (№61-7802св18).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 43 Конституції України закріплено право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги. У зв`язку з зазначеним, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, зменшивши суму пизначених судом аліментів.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 у зв`язку з врахуванням його матеріального становища підтвердженого належними доказами, та вважає за необхідне встановити аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) із урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року в оскаржуваній його частині. А саме розмірі аліментів, що підлягають стягненню змінити, та стягувати з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) із урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках передбачених п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст 389 ЦПК України.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова