Єдиний унікальний номер 219/7865/20
Номер провадження 22-ц/804/1992/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року

м. Бахмут

справа № 219/7865/20

провадження № 22-ц/804/1992/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

при секретарі Цимбал Д.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради,

Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини (суддя Фролова Н.М.), ухваленого в приміщенні суду в місті Бахмут Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини.

Позов мотивовано тим, що він є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт його батьківства підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Він перебував в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 з 2017 року, проте спільне проживання було припинене на початку липня 2020 року.

Після припинення спільного проживання син ОСОБА_4 проживає разом з матер`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 перешкоджає його спілкуванню з дитиною і не дає можливості приймати участь у вихованні власної дитини. Вона постійно знаходить всілякі хитрощі для того, щоб він не міг бачитися зі своїм сином. Більш того, ОСОБА_2 провокує конфлікти і скандали з метою не допустити його спілкування із власним сином, неодноразово заявляла, що вона все зробить, щоб він ніколи не бачив своєї дитини та не займався її вихованням. З питання усунення перешкод у спілкуванні з дитиною у відповідності із статтею 158 СК України він не звертався до Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради з проханням встановити йому спосіб участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Він повідомив відповідачку про те, що питання про спосіб і час спілкування з сином буде вирішуватися у судовому порядку, але остання продовжує перешкоджати його спілкуванню з сином.

Як свідома людина, він розуміє свій батьківський обов`язок брати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи їй своє тепло і батьківську любов. Не існує ніяких обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною заподіє їй шкоди. Створення перешкод для його спілкування з сином з боку відповідачки порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права і суперечить інтересам дитини, адже його син потребує спілкування з батьком, потребує його допомоги у вихованні та розвитку.

Оскільки відповідач позбавляє його права на спілкування з сином, вважає, що є всі правові підстави для винесення рішення про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Також вважає за необхідне звернути увагу суду, що він має всі умови для належного догляду і виховання дитини.

Просив: 1) зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в його спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) визначити йому, ОСОБА_1 , спосіб його участі в спілкуванні і вихованні його дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши дні, в які він буде мати систематичні побачення з дитиною: з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. щосереди та щочетверга за його місцем проживання; з 15 год. 00 хв. п`ятниці до 20 год. 00 хв. неділі кожного другого та четвертого тижня місяця за його місцем проживання; щоліта терміном на один місяць з урахуванням стану здоров`я дитини за місцем його проживання або з правом виїзду з ним на спільний відпочинок в інші населені пункти України; в день народження сина 25 листопада щорічно, місце та час зустрічі за погодженням сторін; 3) зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 своєчасно інформувати його про стан здоров`я сина ОСОБА_6 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2021 року позов задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення наступного графіку побачень з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- до досягнення дитиною трирічного віку побачення з дитиною кожної середи та четверга з 16-00 години до 20-00 години, кожної неділі з 09-00 години до 12-30 години у місці зустрічі за погодженням сторін та у присутності матері дитини ОСОБА_2 ;

- після досягнення дитиною трирічного віку та до досягнення шестирічного віку побачення з дитиною кожної середини та четверга з 16-00 години до 20-00 години, кожної суботи з 10-00 години до 10-00 години неділі, за місцем проживання батька;

-після досягнення дитиною шестирічного віку - побачення з дитиною кожної середи з 16-00 години до 20-00 години, перший та третій четвер тижня місяця з 16-00 години до 20-00 години, з 16-00 години п`ятниці до 16-00 години неділі кожного другого та четвертого тижня місяця за місцем проживання батька дитини;

- в день народження дитини 25 листопада щорічно, місце та час зустрічі за погодженням сторін;

-після досягнення дитиною шестирічного віку щоліта терміном на двадцять один день за місцем проживання батька дитини або з правом виїзду у інші населені пункти України з обов`язком поверненням дитини матері.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлені графіком дні, а також своєчасно інформувати про стан здоров`я дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини в такій редакції: «Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкування з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його вихованні: 1) кожної неділі місяця з 09 години 00 хвилин до 12 години 30 хвилин в присутності матері у місці за погодженням; 2) щороку 25 листопада, місце та час зустрічей за погодженням.

Витрати по сплаті судового збору просила покласти на відповідача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту встановлених по справі обставин.

Посилається на положення статтей 19, 141, 153, 157, 159 СК України, статті 3, 7, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, статтю 15 Закону України «Про охорону дитинства» та зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано не погодився з висновком Органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 29 жовтня 2020 року № 01/11-748.

Вона не погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлення графіку побачень, оскільки згідно з встановленим судом графіком, спілкування матері з дитиною є обмеженим, часу спілкування недостатньо, щоб забезпечити гармонійне та безпечне для дитячої психіки виховання.

Посилається на частину 2 статті 264 ЦПК України та зазначає, що суд першої інстанції розширив періоди зустрічей батька з дитиною, чим вийшов за межі позовних вимог.

Звертає увагу, що позивач є суб`єктом підприємницької діяльності , вид діяльності вантажний автомобільний транспорт та перебування тривалий час за місцем проживання батька, на її думку, може негативно вплинути на дитину та ставить під загрозу його фізичний та психологічний стан, оскільки він буде знаходитися в оточенні багатьох незнайомих людей та вантажного транспорту.

Також зазначила, що оскаржуване рішення не відповідає інтересам дитини, він не має можливості відвідувати дитячий садок, з урахуванням віку потребує додаткового денного сну, згідно висновку лікаря-невролога має знаходитись у звичній домашній обстановці.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 06 травня 2020 року у справі №487/2621/17-ц, та зазначає, що у висновку Органу опіки та піклування Бахмутської міської ради необгрунтовано обмежено час спілкування батька з дитиною, крім того даний висновок носить рекомендаційний характер та не є обов`язковим.

Відповідач маніпулює станом здоров`я дитини, в той час як суду не було надано жодного обгрунтованого лікарського (комісійного) висновку, що підтверджувало б діагноз.

Посилання на професійну діяльність позивача є безпідставною, оскільки дитина буде перебувати за місцем проживання позивача, де мешкають його рідні дід та баба, які його люблять та бажають дарувати йому свою любов і радість спілкування.

Послався на статтю 11 Закону України «Про охорону дитинства» та зазначив, що батьки дитини мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, не має жодних підстав вважати, що спілкування його з дитиною заподіє шкоду дитині.

Просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Павличук В.П. у засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, рішення суду залишити без зміни.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, просила відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою дитини.

Відповідно до ст.372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого не має відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Звертаючись до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, відповідач доказів, що свідчать про поважність причини неявки у судове засідання не надала, а тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Представники третіх осіб Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради та Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином; надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.12.2018 року виконком Опитненської сільської ради Бахмутського району Донецької області, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 9, батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 ( том 1, а.с.8).

Згідно з копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 23.09.2016 року Могилів-Подільським РВ УДМС України у Вінницькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (том 1, а.с.6-7).

Згідно з договором купівлі продажу жилого будинку серія ВЕР № 081799, посвідченого 19.06.2007 року державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., ОСОБА_7 , що мешкає АДРЕСА_3 , купив жилий будинок з усіма спорудами та забудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці. На вказаній земельній ділянці розташований один цегляний жилий будинок, загальною площею 85,10 кв.м., в тому числі житловою площею - 49,2 га та літня кухня, сарай, гараж, душ, уборна, замощення, огорожа, водопровід, льох (том 1, а.с.11-16).

Згідно з довідкою, виданою 06.08.2020 року головою квартального комітету № 25 Пелюхановою Г.Ю., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та має наступний склад родини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 тато, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мама (а.с.21).

З характеристики, виданої 06.08.2020 року головою мікрорайону «Черемхи», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в побуті доброзичливий. Зі слів сусідів працьовитий, ввічливий, скарг від сусідів не надходило (том 1, а.с.20).

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадянських формувань, сформованої 22.02.2017 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є фізична-особа підприємець; дані про основний вид економічної діяльності: оптова торгівля фруктами та овочами (том 1, а.с.22).

З листа начальника Бахмутської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області № 82083/10/05-99-50-01-22 від 05.11.2020 року, адресованого начальнику Бахмустького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Легковій О., вбачається, що ФОП ОСОБА_1 з 2017 року по теперішній час застосовує спрощену систему оподаткування, обрана 3 група 5 % до отриманого доходу. Сума доходу платника єдиного податку, згідно наданої податкової декларації платника єдиного податку за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року складає 1344890 грн. (том 1, а.с.146).

На звернення ОСОБА_1 до Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області з приводу того, що йому не надають бачитись з дитиною, останнім отримано відповідь від 31.07.2020 року № 17744/201/01-2020 відповідно до якої в ході розгляду первинних зібраних матеріалів за вказаними обставинами й фактами ознак складу кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку з чим відомості про правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування не внесені.

За його зверненням було встановлено, що 23.07.2020 р. він звернувся до поліції про те, що співмешканка ОСОБА_2 не дає зустрічатись з сином ОСОБА_4 . Опитати за даним фактом ОСОБА_2 не виявилось можливим так як при неодноразовому відвідуванні двері квартири ніхто не відкрив та на дзвінки ніхто не відповідає. (том 1, а.с.23).

Листом начальника Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області за № 40зі/201/02-2020 від 13.10.2020 року, ОСОБА_2 повідомлено про те, що її звернення вх.40 «Зі» від 07.10.2020 року щодо погроз колишнього співмешканця ОСОБА_1 були зареєстровані до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за №12276 від 22.06.2019 року та за № 15410 від 20.07.2020 року та на підставі Закону України «Про звернення громадян» об`єктивно, всебічно та ретельно розглянуто (том 1, а.с.62).

Також, листом заступника начальника Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області за № 48зі/201/02-2020 від 26.10.2020 року, ОСОБА_2 повідомлено про те, що її звернення від 20.10.2020 щодо проведених дій співробітниками поліції стосовно домашнього насильства до неї з боку колишнього спвімешканця ОСОБА_1 , 1985 року народження отримане Бахмутським відділом поліції та зареєстроване за вх.№48 ЗІ. Подія, що відбулася 11.07.2020 з викликом швидкої допомоги, яка в свою чергу викликала поліцію була зареєстрована до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області за № 14747 від 11.07.2020. Проведеною перевіркою факту вчинення кримінального правопорушення не встановлено. У зв`язку із відсутністю підстав щодо внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань даний факт розглянуто згідно з вимогами Закону України «Про звернення громадян». Про результати розгляду направлено письмову відповідь за вих. № 16414 від 15.07.2020 (том 1, а.с.85).

Також, листом начальника Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області за № 29089/201/2020 від 21.12.2020 року, ОСОБА_2 повідомлено про те, що її звернення про те, що колишній співмешканець забрав дитину було зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за № 26627 від 09.12.2020 року та на підставі ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» об`єктивно, всебічно та ретельно розглянуто. В ході розгляду первинних зібраних матеріалів за вказаними обставинами й фактами ознак складу кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку з чим відомості про правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування не внесені. В ході перевірки встановлено, що за адресою м. Бахмут вул. Незалежності прож. гр. ОСОБА_2 зі своєю дитиною. Зі слів гр. ОСОБА_2 , що 09.12.20 р. її колишній співмешканець ОСОБА_1 приїхав на машині і забрав їхнього спільного сипа без її дозволу. Після чого гр. ОСОБА_2 звернулась в поліцію. Опитаний гр. ОСОБА_1 пояснив, що його колишня співмешканка гр. ОСОБА_2 не дає йому бачитися з дитиною, і він приїхав щоб побачити сина (том 1, а.с. 101).

Згідно з листом начальника Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області за № Д-102/401/02-2021 від 14.04.2021 року, ОСОБА_2 повідомлено про те, що її звернення, про те, що її колишній співмешканець погрожує їй, зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за № 7122 від 02.04.2021 року та на підставі ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» об`єктивно, всебічно та ретельно розглянуто.

За її зверненням було встановлено, що 02.04.2021 року в Бахмутському районному відділі поліції ГУНП в Донецькій області було зареєстрована її заява про те, що колишній співмешканець ОСОБА_1 , 1985 року народження погрожує їй, що забере спільну дитину. При опитуванні ОСОБА_1 пояснив, що ніяких погроз не виказував та на даний час йде судове засідання щодо його участі у вихованні дитини. Також з ОСОБА_1 була проведена профілактична бесіда щодо недопущення з його сторони злочинів та правопорушень (том 1, а.с. 176).

Згідно з розрахунком заборгованості старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ткаченко Д.Б. від 01.04.2021 року, по виконавчому листу № 219/7396/20, 2/219/1440/2020 виданого 31.09.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, а саме з 06.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, заборгованість по аліментам станом на 01.04.2021 року відсутня (том 1, а.с.169).

З довідки № 387 від 28.04.2021 року, виданої КНП «Центр первинної медичної допомоги м. Бахмут» вбачається що дитина ОСОБА_5 , 2018 року народження, який відвідує дитячий садочок «Малютка», був звільнений від відвідувань дошкільного навчального закладу з 05.04.2021 року по 28.04.2021 року; діагноз захворювання ГРВІ (прикорнева пневмонія) (том 1, а.с.171).

Згідно висновку органу опіки та піклування Бахмутської міської ради, виходячи із інтересів дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважає доцільним встановити наступний порядок побачення батька із дитиною : кожної неділі з 9 години до 12.30 години в присутності матері у місці зустрічі за погодженням сторін, а також щорічно 25 листопада, у день народження дитини, місце та час зустрічі за погодженням сторін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги позивача, виходив з того, що висновок Органу опіки та піклування в повній мірі не відповідає інтересам дитини, а тому з урахуванням положень статті 141 СК України про рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, вирішив задовольнити позов частково, визначив графік побачень батька з дитиною з урахуванням віку дитини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.12.2018 року виконком Опитненської сільської ради Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 9, батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с.8). Батьки дитини разом з липня 2020 року не проживають, дитина мешкає разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Статтею 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із вимогами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Згідно з частинами першою та другою статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 138/96/17 наголосив, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Органом опіки та піклування Бахмутської міської ради 29.10.2020 року було надано висновок по даній справі (якій з урахуванням наявної у висновку помилки щодо прізвища дитини було повторно надано апеляційному суду в тій самій редакції з урахуванням виправленої помилки) з якого вбачається, що батьки дитини не перебували у шлюбі, мають зареєстроване місце проживання, задовільну характеристику, як батька так і матір і рівній мірі піклується про стан здоров`я дитини, відвідують профілактичні огляду. У дитячому садку тільки матір бере участь у освітньому процесі, приводить дитину та здійснює оплату за харчування, заборгованість за аліментами складає 48,45 грн. У приватному будинку за місцем проживання батька умови проживання задовільні, дотримуються санітарно-гігієнічних норм, для дитини створені всі належні умови, нові побутові прилади та меблі, окрема кімната для дитини, обладнана усім необхідним, в наявності достатньо іграшок. На прибудинковій території обладнано дитячий майданчик. Батько працює приватний підприємець, мати отримує допомогу при народженні дитини. Мати дитини за адресою проживання в доступі до свого житла відмовила через карантинні обмеження, з її слів дитина забезпечена всім необхідним. Батьки на обліку в Бахмутському ВП ШУ НП в Донецькій області не перебувають, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалися. На засіданні комісії були присутні мати та батько дитини. Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважає доцільним встановити порядок побачення наступним чином: кожної неділі з 09 год. до 12 год. 30 хв. в присутності матері у місці зустрічі за погодженням сторін; щорічно 25 листопада, місце та час зустрічі за погодженням сторін (том 1, а.с.66-69).

Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі №487/2621/17-ц зазначив, що висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з висновком органу опіки та піклування Бахмутської міської ради, якій встановлює дуже обмежений, нерівний у порівнянні із позивачем, час спілкування батька із дитиною, визначає можливість спілкування батька із сином лише у присутності матері дитини, що з врахуванням неприязних стосунків між батьками не буде сприяти повноцінному спілкуванню батька із дитиною, налагодженню тісного зв`язку із дитиною. Проте безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини.

Доводи апеляційної скарги позивача, в тієї частині, що розглядаючи спір суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог фактичних обставинам справи не відповідають.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом даного позову є визначення порядку та способу участі батьку у вихованні дитини, суд, розглянув позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог, визначив графік спілкування батька з сином з врахуванням його віку, якій відповідає інтересам дитини та вимогам закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_5 з урахуванням висновку лікаря-невролога має знаходитись у звичній домашній обстановці, крім того потребує додаткового денного сну.

Апеляційний суд вважає, що ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки визначений судом графік спілкування позивача із дитиною цим медичним рекомендаціям не суперечить.

Посилання в апеляційний скарзі на ті обставини, що професійна діяльність батька може негативно вплинути на дитину також не заслуговує на увагу , оскільки належними доказами не підтверджені.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Апеляційний суд зауважує, що незалежно від того, з ким з батьків проживає дитина, їхня цивільно-правова відповідальність визначається за правилами Цивільного та Сімейного кодексів України, зокрема, статтями 1178-1183 ЦК України (відшкодування шкоди, завданої малолітньою та неповнолітньою особою відповідно). Також відповідно до статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а за статтею 166 КК України - кримінальну відповідальність за злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування тощо.

Посилання відповідача у скарзі на ті обставини, що вона фактично не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною фактичним обставинам справи не відповідають. При розгляді справи судом встановлено, що сторони спільно не проживають, дитина мешкає разом із матір`ю, між сторонами склалися неприязні стосунки, вони не можуть дійти згоди щодо порядку участі позивача у вихованні дитини, про що свідчать численні звернення до органів внутрішніх справ, з приводу пов`язаних із цим конфліктів між сторонами, звернення позивача до органу опіки та піклування для визначення порядку та способу його участі у вихованні сина та невиконання цього рішення відповідачем, внаслідок чого і виник спір у суді.

Щодо задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача своєчасно інформувати позивача про стан здоров`я дитини, то згідно з частиною першою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті) та відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Таким чином, зобов`язання ОСОБА_2 , як матері дитини, повідомляти батька про стан здоров`я дитини входить до поняття надання інформації про дитину, що є складовою контакту з дитиною, в розумінні статті 1 Закону України «Про охорону дитинства».

Доводи апеляційної скарги в тієї частині, що спілкування з батьком може вплинути на психологічний стан дитині, відхиляються, оскільки матеріали справи свідчать, що емоційний стан дитини обумовлений не присутністю батька в його житті, а напруженими конфліктними стосунками між батьками, які використовують дитину для образ один одного, зневажають право сина на спокійне щасливе дитинство та гармонійний розвиток особистості. Особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дитини.

Судом встановлено, що позивач активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із сином, тому будь-яких обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування судом не встановлено. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає таким, що відповідає інтересам дитини, з урахуванням конкретних обставин у справі і спільний відпочинок батька із сином після досягнення дитиною шестирічного віку протягом 21 дня під час літніх канікул.

Встановлений судом першої інстанції порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини не суперечитиме його інтересам та інтересам дитини, не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини і буде відповідати обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини.

Окрім цього, з урахування вікових змін дитини, її розвитку та потреб, позивач не позбавлена у майбутньому права звернутися до суду із позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку залишення оскаржуваного рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 серпня 2021 року відстрочено відповідачу ОСОБА_2 сплату судового збору.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1261, 20 гривень. (2102 грн х 0,4 ) х 150%)

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді: О.А. Мірута

О.О. Тимченко