Справа 688/2025/21
№ 2/688/656/21
Рішення

Іменем України

07 жовтня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

06 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову посилається на те, що 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №11977, про звернення стягнення з неї, як боржника, на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс» заборгованості за кредитним договором 001-22075-110913 від 11.09.2013 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк» за період з 27.06.2019 року по 27.01.2021 року в сумі 18034,01 грн. та 150 грн. плати за вчинення виконавчого напису. 01.06.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. відкрито виконавче провадження ВП №65625358 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс» вказаної вище суми та 1818,40 грн. основної винагороди приватного виконавця і винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

На її звернення їй було надіслані вищевказані постанови, виконавчий напис, повідомлення про припинення з 15.03.2021 року нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С.

Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, нотаріусом при його видачі не було перевірено безспірність вимог стягувача, минув трьохрічний строк, передбачений законом для вчинення виконавчого напису, останній вчинений на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. А тому, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №11977, та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання об 11 год. 00 хв. 10 вересня 2021 року та витребувано у ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс», у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., у завідувача Київського державного нотаріального архіву письмові докази.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. №11977 від 15.03.2021 року.

14 липня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. на виконання ухвали суду від 07 липня 2021 року про забезпечення позову на адресу суду надіслав постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.07.2021 року у ВП №65625358.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2021 року виключено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хару Н.С. з числа учасників справи та від участі у справі в якості третьої особи у зв`язку з анулюванням свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 17.01.2008 року за №6685 на ім`я ОСОБА_2 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 07 жовтня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про проведення судового розгляду у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс» в судове засідання не з`явився. Директор ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс» Макарчук Г.Ф. надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З`ясувавши думки сторін, викладені в письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомленні про час, день та місце його проведення та про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

За загальним правилом (ст.ст. 15, 16 ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи, 11.09.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було підписано договір у виді заяви №001-22075-110913, згідно умов якого останній відкрито рахунок в гривнях, встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 15000 грн. зі строком 364 календарних дні.

15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором №001-22075-110913 від 11.09.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», за період з 27.06.2019 року по 27.01.2021 року заборгованості в розмірі 18034 грн. 01 коп., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 13080 грн. 76 коп., простроченої заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом в розмірі 3828 грн. 25 коп., строкової заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 1125 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто з стягувача плату в розмірі 150 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 18184 грн. 01 коп.

Вказаний виконавчий напис відповідачем ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс» пред`явлений до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Хмельницької області Банадизі Володимиру Васильовичу.

01.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65625358 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (надалі Закону №3425-ХІІ) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок).

За змістом ст. 87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу ч. 1 ст. 88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Отже, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З наданих відповідачем копій документів вбачається, що сам договір №001-22075-110913 від 11.09.2013 року, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчений. Окрім того відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що вимога про погашення заборгованості за кредитним договором вручена позивачу ОСОБА_1 .

Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вимогам, які пред`являються вище приведеним Переліком.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

Аналогічний за змістом висновок зробила і Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, зазначивши, що Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Отже стягувачем не надано нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Безспірною є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована.

Крім того, очевидним є те, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо наявності такої умови для його вчинення, як пропуск стягувачем строку для пред`явлення вимоги з дня виникнення такого права.

Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК.

З наданих відповідачем документів слідує, що заборгованість за кредитним договором, в тому числі за процентами, нарахована за період з 27 червня 2019 року по 27 січня 2021 року, в той час, як згідно укладеного договору строк ліміту кредитної лінії 364 календарних дні, тобто на час винесення виконавчого напису нотаріуса сплив строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом та процентами. За наведених обставин у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним.

Окрім того, суд приймає до уваги і ту обставину, що, на час вчинення 15 березня 2021 року виконавчого напису, наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2021 року № 931/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 5 від 19 лютого 2021 року та на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року за № 6685, на ім`я ОСОБА_2 анульовано.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №11977, що вчинений 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв плюс» заборгованості за кредитним договором №001-22075-110913 від 11.09.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», за період з 27.06.2019 року по 27.01.2021 року в розмірі 18034 грн. 01 коп. та 150 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 18184 грн. 01 коп., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 1362 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннюзадовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №11977, про звернення стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» за кредитним договором №001-22075-110913 від 11 вересня 2013 року, укладеним з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за період з 27 червня 2019 року по 27 січня 2021 року заборгованості в сумі 18034 гривні 01 копійку та 150 гривень плати за вчинення цього виконавчого напису, а всього 18184 гривні 01 копійка.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» на користь ОСОБА_1 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс», місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Ризька, 73-Г, офіс 7, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Свободи, 22, офіс 1.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя: С.В. Козачук