Справа № 143/549/21
Провадження № 22-ц/801/2151/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сич С. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуСправа № 143/549/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Очеретної М.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Міністерства юстиції України на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Сича С.М., в залі суду,

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконними та скасування наказів.

Позовна заява обгрунтована тим, що ДП «СЕТАМ» в рамках виконавчого провадження №60026733 з примусового виконання виконавчого листа №143/1269/17 від 10.08.2018, виданого Погребищенським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 17 960 489, 42 грн, було організовано проведення електронних торгів з реалізації права оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017), що знаходиться на території Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

16.12.2019 у вищевказаних торгах взяв участь і переміг громадянин ОСОБА_1 , що підтверджується Протоколом №453945 проведення електронних торгів від 16.12.2019. Ціна продажу склала 848 304,11 грн.

На підставі вказаного Протоколу та платіжних документів, які підтверджують сплату коштів за придбане майно, 19.12.2019 приватним виконавцем Турським О.В. було складено Акт про проведення електронних торгів з реалізації права оренди земельної ділянки.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р., якій надав Протокол №453945 проведення електронних торгів від 16.12.2019 та Акт про проведення електронних торгів з реалізації права оренди земельної ділянки від 19.12.2019.

20.12.2019 року державний реєстратор Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. прийняла рішення №50357455 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017) за ОСОБА_1

28.12.2019 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області видало наказ про внесення змін до договору оренди землі від 29.11.2012.

08.01.2020 на підставі вищевказаного наказу між ГУ Держгеокадасту у Вінницькій області та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі від 29.11.2012, якою було внесено зміни до вищезазначеного договору оренди землі, а саме замінено сторону договору - Орендаря з ОСОБА_2 на ОСОБА_1

13.01.2020 адвокат Мартинюк Н.Р. в інтересах ОСОБА_2 подав до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455.

03.07.2020 Наказом Міністерства юстиції України №2281/5 скасовано рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017.

03.07.2020 на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 03.07.2020 №2281/5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди на земельну ділянку площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017) було знову зареєстровано за ОСОБА_2 .

Вищезазначений наказ Міністерства юстиції України було оскаржено ОСОБА_1 до Погребищенського районного суду Вінницької області.

29.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козак Р.В., якому надав наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.12.2019 про внесення змін до договору оренди землі, додаткову угоду №2 від 08.01.2020 до договору оренди землі від 29.11.2012 та інші документи.

10.10.2020 державний реєстратор Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козак Р.В. прийняв рішення №54348383 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017) за ОСОБА_1

ОСОБА_1 було видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №226315680 від 01.10.2020.

22.12.2020 Погребищенський районний суд Вінницької області в справі №143/1020/20 ухвалив рішення, яким скасував наказ Міністерства юстиції України від 03.07.2020 №2281/2 та зобов`язав останнього відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 .

04.03.2021 Вінницький апеляційний суд ухвалив постанову, якою залишив рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 без змін.

Незважаючи на вказані судові рішення, Міністерство юстиції України повторно розглянуло скаргу ОСОБА_2 від 13.01.2020 і наказом від 13.05.2021 №1690/5 скасувало рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017.

Крім того, 13.05.2021 наказом Міністерства юстиції України №1678/5 було задоволено і іншу скаргу ОСОБА_2 від 06.10.2020 та скасовано рішення державного реєстратора Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козак Р.В. від 01.10.2020 №54348383 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017.

На підставі вищевказаних наказів Міністерства юстиції України від 15.03.2020 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 було знову зареєстровано за ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що Накази Міністерства юстиції України від 13.05.2021 №1678/5, №1690/5, якими його позбавлено права оренди земельної ділянки, є незаконними і підлягають скасуванню, оскільки при їх прийнятті Міністерством юстиції України було порушено процедуру розгляду скарги, а саме в порушення вимог ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 10, 11, 12 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (надалі Порядок №1128), йому, як заінтересованій особі, не було надано копії скарги та доданих до неї документів, він не був повідомлений про час і місце засідання Колегії Міністерства юстиції України, що позбавило його права бути обізнаним з обставинами оскарження та матеріалами, що були предметом розгляду, а також можливості ознайомитися з доводами та вимогами даної скарги, подати свої пояснення (заперечення) та докази на їх обґрунтування.

Крім того, позивачем зазначено, що оскаржуваний Наказ від 13.05.2021 №1690/5 прийнятий на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 31.03.2021 за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 13.01.2020.

З мотивів рішення, викладених у висновку Колегії з розгляду скарг від 31.03.2021, слідує, що Колегія, розглядаючи скаргу ОСОБА_2 , перевіряла не дотримання державним реєстратором процедури проведення реєстраційних дій, а фактично вдалася до оцінки правомірності придбання ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки на електронних торгах, тобто Комісія вийшла за межі своїх повноважень, перейняла на себе повноваження суду і фактично вирішила спір про право оренди земельної ділянки, який виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Договір купівлі-продажу права оренди земельної ділянки площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017), укладений із ОСОБА_1 за результатами електронних торгів з реалізації права оренди, не був визнаний судом недійсним, а відтак цей договір в силу ст. 204 ЦК України є правомірним і тягне за собою встановлення, зміну і припинення цивільних прав та обов`язків, як для ОСОБА_2 - припинення прав орендаря, так і для ОСОБА_1 - набуття прав орендаря.

Питання правомірності цього правочину, на думку позивача, не може вирішуватися Міністерством юстиції України, адже повноваження останнього під час розгляду скарг обмежуються лише правом перевірки дотримання державним реєстратором процедури проведення реєстраційних дій, без права надавати оцінку обставинам, які стали підставою для проведення реєстраційних дій, і які виходять за межі процедурних питань розгляду скарг Колегією, оскільки стосуються спору про право, який може розглядатися і вирішуватися лише судом.

Відтак, Колегією у висновку надано оцінку не діям державного реєстратора, а документам, які були подані для державної реєстрації та правочину, на підставі якого ОСОБА_1 набув право оренди, що є перевищенням повноважень, передбачених пунктом 8 Порядку №1128 при розгляді скарги по суті.

Зазначені обставини вже були встановлені рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 по справі №143/1020/20, яке набрало законної сили 04.03.2021, в якому суд вказав, що колегія Міністерства юстиції України вийшла за межі наданих їй законом повноважень.

Однак, незважаючи на судове рішення, Міністерство юстиції України, повторно розглядаючи скаргу, скасувало з тих самих підстав рішення державного реєстратора ОСОБА_4 .

Із аналогічних підстав позивач також вважає незаконним Наказ Міністерства юстиції України від 13.05.2021 №1678/5.

Крім того, позивач вказує, що мотиви рішення, викладені у висновку Колегії, на підставі якого прийнято Наказ Міністерства юстиції України від 13.05.2021 №1678/5, про те, що державний реєстратор Козак Р.В. при прийнятті рішення та вчиненні реєстраційної дії начебто не перевірив наявність правочину, на підставі якого передбачена можливість виникнення, переходу або припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, а також не перевірив належним чином документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви та відмови у державній реєстрації прав, є необґрунтованими і суперечать фактичним обставинам.

Придбаним майном в даному випадку є «право оренди (користування) земельною ділянкою», яке набув ОСОБА_1 за результатами проведення прилюдних торгів. В підтвердження набуття права оренди ОСОБА_1 надав державному реєстратору Акт про проведені електронні торги з реалізації права оренди земельної ділянки, затверджений приватним виконавцем Турським О.В., який відповідно до пункту 8 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, є підтвердженням виникнення у ОСОБА_1 права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0017, наказ ГУ Держгеокадасту у Вінницькій області від 28.12.2019 та додаткову угоду №2 від 08.01.2020 до договору оренди землі від 29.11.2012.

Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №226315680, який 01.10.2020 був сформований державним реєстратором Чубатюк О.Р., підтверджується, що державний реєстратор Козак Р.В. встановив факт припинення права оренди земельної ділянки у ОСОБА_2 , і факт виникнення цього права у ОСОБА_1 .

Вказані документи були перевірені державним реєстратором, як на предмет наявності підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, так і на предмет наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, у межах повноважень, які надані державному реєстратору відповідно до закону, виходячи із презумпції правомірності правочину і не вдаючись до юридичної оцінки дійсності самих правочинів.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення Міністерства юстиції України має бути мотивоване.

З огляду на це, Міністерство юстиції України, на думку позивача, має навести відповідні мотиви, із зазначенням конкретних норм закону, які були порушені державним реєстратором, і того, в чому полягає порушення цих норм із посиланням на докази, які це підтверджують.

Проте, в даному випадку у висновку Колегії взагалі не зазначено, чому Колегія вважає, що вищевказані обставини не були перевірені державним реєстратором Козак Р.В., і які докази це підтверджують, тому позивач вважає, що висновок Колегії не можна розцінювати як обґрунтований.

На підставі наведеного вище, позивач звернувшись в суд з даним позовом, просив:

-Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.05.2021 №1690/5 про задоволення скарги ОСОБА_2 від 13.01.2020 на рішення державного реєстратора Липовецької РДА Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455.

-Зобов`язати Міністерство юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 .

-Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.05.2021 №1678/5 про задоволення скарги ОСОБА_2 від 06.10.2020 на рішення державного реєстратора Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козак Р.В. від 01.10.2020 №54348383.

-Зобов`язати Міністерство юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 .

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 13.05.2021 №1690/5 про задоволення скарги ОСОБА_2 від 13.01.2020 на рішення державного реєстратора Липовецької РДА Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455.

Зобов`язано Міністерство юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 13.05.2021 №1678/5 про задоволення скарги ОСОБА_2 від 06.10.2020 на рішення державного реєстратора Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козак Р.В. від 01.10.2020 №54348383.

Зобов`язано Міністерство юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачу не надавалися копії скарг та доданих до них документів, він не був повідомлений про дату, час та місце засідання колегії, що позбавило його можливості ознайомитись із доводами та вимогами скарг, подати пояснення (заперечення) та докази на їх обґрунтування, а відсутність доказів повідомлення позивача є самостійною, безумовною та достатньою підставою для висновку про те, що Міністерством юстиції України під час розгляду скарг відповідача ОСОБА_2 було порушено вимоги пункту 11 Порядку №1128.

Також у рішенні місцевого суду зазначено, що Міністерство юстиції України зобов`язане забезпечити внесення відповідних відомостей до реєстрів за кожним скасованим судом рішенням Мін`юсту про задоволення скарги у сфері державної реєстрації, що передбачено абз. 2 пункту 17 Порядку №1128, а тому, вимоги позивача щодо зобов`язання Мін`юсту відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за позивачем підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів повідомлення позивача є безпідставним, оскільки Порядком, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015 №1128 визначено основний обов`язковий та два додаткових способи повідомлення, які не являються обов`язковими.

Також невірним є твердження суду першої інстанції про ненадання позивачу копії скарги, оскільки порядком чітко встановлено, що копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються заінтересованим особам в день розгляду скарги. Завчасне надіслання копії скарги не передбачено.

Крім того, скаржником зазначено, що рішення державних реєстраторів про реєстрацію за позивачем права оренди спірною земельною ділянкою були прийняті за відсутності повного пакету документів, на підставі яких можна було встановити безумовну наявність підстав для припинення державної реєстрації права оренди на таку ділянку за ОСОБА_2 та проведення державної реєстрації відповідного права на законних підставах за ОСОБА_1 , та за наявності суперечностей вже із зареєстрованими речовими правами.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апеляційну скаргу подано Міністерством юстиції України, яке посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б доводили висновок суду про можливість Колегії повідомити ОСОБА_1 про розгляд скарги.

Також зазначено, що оскаржувані накази Міністерства юстиції України є законними та прийнятими в порядку і спосіб визначений чинним законодавством, підстави для визнання їх незаконними та скасування відсутні.

Представником ОСОБА_1 подано відзив на вказані апеляційні скарги, у якому останній зазначає про обгрунтованість та законність рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та представник Міністерства юстиції України подані ними апеляційні скарги підтримали з посиланням на викладені у них підстави.

Представник позивача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційних скарг заперечував, надавши при цьому відповідні пояснення.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.11.2012 між орендодавцем - Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області та орендарем - ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Погребищенському районі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.12.2012 за №08425. Згідно із пунктами 1, 2 договору в оренду передається земельна ділянка для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, загальною площею 134,09 га (Т.1, а.с. 9-11).

29.11.2012 між орендодавцем - Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області та орендарем - ОСОБА_2 був складений акт прийому-передачі об`єкту оренди, який становить невід`ємну частину вищезазначеного договору оренди земельної ділянки (Т.1, а.с.11).

Відповідно до Протоколу №453945 проведених електронних торгів від 16.12.2019 приватним виконавцем ОСОБА_5 було реалізовано право оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017), що знаходиться на території Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Ціна продажу склала 848 304,11 грн. Переможець - ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 12).

На підставі вказаного Протоколу 19.12.2019 приватним виконавцем Турським О.В. було складено Акт про проведені електронні торги з реалізації права оренди земельної ділянки (Т.1, а.с. 13).

20.12.2019 ОСОБА_1 був виданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №194092306 (Т.1, а.с. 14).

Згідно із рішенням державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455 проведено державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки за ОСОБА_1 (Т.1, а.с.15).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.12.2019 «Про внесення змін до договору оренди землі» внесено зміни до договору оренди землі, укладеного від 29.11.2012 між Погребищенською райдержадміністрацією та ОСОБА_2 (Т.1, а.с.35).

08.01.2020 між Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі від 29.11.2012, якою замінено сторону договору - Орендаря з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (Т.1, а.с.36).

13.01.2020 ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до Міністерства юстиції України, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди за ОСОБА_1 .

Згідно із висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 08.05.2020 рекомендовано скаргу ОСОБА_2 від 13.01.2020 задовольнити в повному обсязі та скасувати рішення від 20.12.2019 №50357455, прийняте державним реєстратором Чубатюк О.Р. (Т.1, а.с.16-17).

03.07.2020 Наказом Міністерства юстиції України №2281/5 скасовано рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 (Т.1, а.с. 16).

03.07.2020 на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 03.07.2020 №2281/5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди на земельну ділянку площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017) було знову зареєстровано за ОСОБА_2 (Т.1, а.с. 18).

29.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Державного реєстратора Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козак Р.В., якому надав наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.12.2019 про внесення змін до договору оренди землі, додаткову угоду №2 від 08.01.2020 до договору оренди землі від 29.11.2012 та інші документи.

01.10.2020 державний реєстратор Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козак Р.В. прийняв рішення №54348383 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017) за ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 37).

01.10.2020 ОСОБА_1 був виданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №226315680 (Т.1, а.с. 38).

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 в справі №143/1020/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про визнання незаконним та скасування наказу, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 04.03.2021, визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 03.07.2020 року №2281 про задоволення скарги ОСОБА_2 від 13.01.2020 на рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455, та зобов`язано Міністерство юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 19-34).

Згідно із висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 31.03.2021 рекомендовано скаргу ОСОБА_2 від 06.10.2020 задовольнити в повному обсязі та скасувати рішення від 01.10.2020 №54348383, прийняте державним реєстратором Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козаком Р.В. (Т.1, а.с. 39-41).

Наказом Міністерства юстиції України №1678/5 від 13.05.2021 скаргу ОСОБА_2 від 06.10.2020 задоволено в повному обсязі та скасовано рішення державного реєстратора Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Козака Р.В. від 01.10.2020 №54348383 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 (Т.1, а.с. 39).

Згідно із висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 31.03.2021 рекомендовано скаргу ОСОБА_2 від 13.01.2020 задовольнити в повному обсязі та скасувати рішення від 20.12.2019 №50357455, прийняте державним реєстратором Чубатюк О.Р. (Т.1, а.с.42-44).

Наказом Міністерства юстиції України №1690/5 від 13.05.2021 скаргу ОСОБА_2 від 13.01.2020 задоволено в повному обсязі та скасовано рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк О.Р. від 20.12.2019 №50357455 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 (Т.1, а.с. 42).

В подальшому на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2020 №1690/5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди на земельну ділянку площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017) було знову зареєстровано за ОСОБА_2 (Т.1, а.с. 45-46).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень |та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Міністерства юстиції України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1150, надалі - Порядок №1128).

Відповідно до частин першої та другої статті 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Порядку №1128 встановлено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Процедура розгляду скарги визначена статтею 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком №1128.

Так, відповідно до частини третьої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Судом встановлено, що для розгляду скарги ОСОБА_1 запрошено не було, матеріали скарги йому не надсилались.

Міністерством юстиції України не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували здійснення додаткового повідомлення позивача про дату, час і місце засідання колегії в способи, визначені пунктом 10 вказаного Порядку. При цьому, Міністерство юстиції України мало можливість повідомити позивача в належний спосіб за допомогою телефонограми, оскільки як вірно зазначено судом першої інстанції, номер телефону останнього міститься у матеріалах попередньої позовної заяви ОСОБА_1

Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2019 року у справі №826/3539/17 звернув увагу, що Міністерство юстиції України повинно обирати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрати форму повідомлення зацікавленої особи про скаргу і порядок її розгляду, які з погляду стороннього зовнішнього спостерігача мають свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи зацікавленої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Міністерства юстиції України свою позицію щодо доводів скарги.

Міністерство юстиції України має запросити скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміну (рішення Європейського суду з прав людини у справі Sramek v. Austria від 22.10.1984).

Суд або трибунал у змістовному значенні визначається за судовими функціями, тобто визначенням питань, що знаходяться у межах повноважень органу, що засновані на нормах права, і після проведення провадження у передбаченому законом порядку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Sramek v. Austria від 22.10.1984 та справі Cyprus v. Turkey від 10.05.2001).

Право винесення рішення входить у визначення поняття «суд». Провадження повинні забезпечувати «визначення судом проблем у спорі» відповідно до статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі Benthem v. the Netherlands від 23.10.1985).

Стаття 6 Конвенції містить два аспекти вимоги безсторонності. По-перше, орган, який розглядає справу, повинен бути безстороннім суб`єктивно, тобто жодний його член не повинен мати будь-якої особистої зацікавленості або упередженості. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які б свідчили про протилежне. По-друге, такий орган повинен також бути безстороннім з об`єктивного погляду, тобто він повинен надати достатні гарантії, які б виключали будь-які законні сумніви стосовно цього (рішення Європейського суду з прав людини у справі Academy Trading Ltd. and Others v. Greece від 26.02.1998, Daktaras v. Lithuania від 19.09.2000; Moiseyev v. Russia від 09.10.2008).

На національні суди покладається обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Созонов та інші проти України від 08.11.2018).

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість уявити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно іншої сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996; Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands від 27.10.1993; Duљko Ivanovski v. the former Yugoslav Republic of Macedonia від 24.07.2014; Popov v. Russia від 11.12.2006).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

Апеляційний суд вважає, що колегією з розгляду скарг у сфері державної реєстрації не враховано вимог пункту 10, 11 Порядку, що призвело до порушення права позивача на справедливий розгляд справи в якій він є заінтересованою особою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що коли в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо.

Вищенаведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 19 травня 2021 року у справі №640/17492/20 (провадження №К/9901/5501/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема, у постановах від 28 березня 2018 року у справі №826/19452/16, від 19 червня 2019 року у справі №826/9614/17, від 11 жовтня 2019 року у справі №810/1701/18, від 15 серпня 2019 року у справі №826/3539/17, що процедурні порушення розгляду скарги обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу.

Таким чином, у контексті норми пункту 11 Порядку №1128, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставини належного повідомлення всіх осіб, яких стосується скарга, призначена до розгляду на засіданні відповідної комісії, сприяють належному виконанню відповідачем своїх функцій та мають істотне значення для вирішення скарги.

З огляду на передбачені законом вимоги, встановивши, що скаржника, суб`єкта, дії якого оскаржуються, або інших заінтересованих осіб не повідомлено про час та місце розгляду скарги або йому не надіслано скарги, комісія не має законних підстав розглядати скаргу по суті.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували здійснення додаткового повідомлення позивача, визначеного пунктом 11 Порядку про дату, час і місце засідання колегії в зазначені способи та позивачу не надавалися копії скарг та доданих до них документів, а відтак він не був повідомлений про дату, час та місце засідання колегії, що позбавило його можливості ознайомитись із доводами та вимогами скарг, подати пояснення (заперечення) та докази на їх обґрунтування.

За таких обставин, позивач не брав участі у розгляді скарги саме через неналежне дотримання вимог закону щодо повідомлення про час та місце її розгляду.

Позбавлення заінтересованої особи, яка є власником (користувачем) майна, можливості взяти участь у розгляді скарги, яка стосується його безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що встановлені процедурні порушення розгляду скарги нівелюють відповідні наслідки та обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Такий правовий висновок узгоджується з висновком щодо застосування відповідних норм права, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №143/1020/20 від 13.10.2021.

Доводи апеляційної скарги про те, що такі способи повідомлення особи як телефонограмою або засобами електронної пошти не являються обов`язковими, не заслуговують на увагу, оскільки прямо суперечать змісту пункту 11 Порядку та вищевказаним висновкам Верховного Суду.

Разом із тим, дійшовши висновку про задоволення позову в частині зобов`язання Міністерства юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув увагу на таке.

Відповідно до пункту 17 Порядку у разі скасування судом рішення Мін`юсту про задоволення скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст не пізніше наступного робочого дня з дня надходження судового рішення також забезпечує внесення відповідних відомостей до реєстрів відповідно до закону.

Таким чином ця вимога є передчасною, оскільки доказів ухилення відповідача від внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань матеріали справи не містять, та відповідно означені дії відповідачем вчиняються автоматично, за наявності судового рішення та не потребують окремих дій позивача, з огляду на приписи пункту 17 Порядку.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі №640/18150/19.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та Міністерства юстиції України підлягають частковому задоволенню, а рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов`язання Міністерства юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 , підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. В частині вимог про визнання незаконними та скасування наказів рішення суду підлягає залишенню без змін.

Крім того, скасуванню підлягає рішення суду в частині розподілу судових витрат з постановленням в цій частині нового рішення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у справі, що розглядається, позивачем заявлено дві позовних вимоги, а позов задоволено частково лише одну позовну вимогу, тому в порядку частини першої статті 141 ЦПК України, з кожного із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі по 454 грн.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_2 та Міністерство юстиції України сплатили судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі по 2 724 грн, їх апеляційні скарги задоволено частково скасовано одну вимогу, тому з ОСОБА_1 на користь відповідачів підлягають стягненню судові витрати в сумі по 1 362 грн кожному за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року в частині зобов`язання Міністерства юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 , а також в частині розподілу судових витрат скасувати та постановити в цих частинах нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Міністерства юстиції України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 134,09 га з кадастровим номером :02:002:0017 за ОСОБА_1 , відмовити.

Стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 454 грн судового збору за подання до суду позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 грн судового збору за подання до суду позовної заяви.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства юстиції України 1 362 грн судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 362 грн судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук