Справа № 188/677/21
Провадження № 2/188/375/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Гречко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 аліментів на період навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання цього позову до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по цій цивільній справі вона перебувала в шлюбі з 21.09.2002р. по 31.08.2005р. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано. За рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на утримання доньки ОСОБА_4 . Пізніше розмір аліментів змінився до 1/6 частини доходів, оскільки у відповідача народилась у його другому шлюбі друга дочка. Наразі дочка сторін досягла повноліття і стягнення аліментів з відповідача припинено. Відповідач сплачує матері його другої дитини аліменти в розмірі 16,5 % від всіх видів доходів до досягнення нею повноліття.

Дочка позивача та відповідача у вересні 2020 року вступила та навчається на першому курсі денного відділення факультету фармакології Запорізького державного медичного університету. Строк навчання - з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2025 року. Навчання є платним, вартість освітніх послуг за весь термін навчання становить 143 020 грн. Дочка проживає в гуртожитку у м.Запоріжжі та зареєстрована там на час навчання.

Донька сторін ніяких доходів не має і утримує її лише позивач.

Позивач також зазначила, що відповідач не відмовляється від матеріальної допомоги дочці на час її навчання, але позивач бажає, щоб ці виплати були регулярними і достатніми для своєчасних оплат відповідних витрат. Відповідач ніде не працює, але отримує пенсію за роботу в шахті, а також отримує регресні виплати. Конкретних розмірів його доходів позивач не знає, але їй відомо, що він проживає з другою дружиною та дитиною і є, на її думку, працездатною людиною, оскільки йому 42 роки.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Її чоловік працює, але його заробітна плата незначна, тому позивач змушена була звернутись з цим позовом.

Позивач вважає, що відповідач в змозі надавати їй матеріальну допомогу на навчання їхньої дочки в розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання цього позову до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов визнає частково та не заперечує сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 на час навчання, якій і так постійно надає матеріальну допомогу. Однак на його утриманні наразі знаходяться неповнолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій відповідно до рішення Петропавлівського районного суду від 02.10.2013, він сплачує аліменти у розмірі 16,5 % від всіх видів доходів.

Крім того, відповідач зазначив, що він є інвалідом третьої групи від професійного захворюванню і має 65 % втрати професійної працездатності, що підтверджує доданою до відзиву довідкою МСЕК від 13.06.2018, отримує пенсію по інвалідності, потребує постійного лікування та оздоровлення, у зв`язку з чим за станом здоров`я працювати не має можливості. Він стверджує, що інших доходів не має і згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/12 частини всіх видів його заробітку, оскільки вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме принципу добросовісності, розумності та справедливості.

Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

У ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом на підставі наданих сторонами у справі доказів встановлені такі обставини.

Позивач та відповідач мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . 19 лютого 2021 року вона досягла повноліття та з 15 вересня 2021 року навчається на першому курсі денного відділення факультету фармакології Запорізького державного медичного університету. Строк навчання визначений до 30 червня 2025 року. Навчання є платним, вартість освітніх послуг за весь термін навчання становить 143 020 грн. Зазначене підтверджене копією договору № 90Д-1К-144 від 10.09.2021 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та позивачем.

Відповідач має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій відповідно до рішення Петропавлівського районного суду від 02.10.2013 він сплачує аліменти у розмірі 16,5 % від всіх видів доходів, що підтверджено копією цього рішення та визнається позивачем. Він є інвалідом третьої групи від професійного захворюванню і має 65 % втрати професійної працездатності, що підтверджено доданою до відзиву копією довідки МСЕК від 16.06.2021, отримує пенсію по інвалідності та компенсаційні виплати у зв`язку з втратою частини професійної працездатності.

Суд не бере до уваги копію індивідуальної програми реабілітації інваліда № 730 від 16.06.2021, теж доданої до відзиву, яка лише обмежувала трудову діяльність відповідача, але не виключала її зовсім, як доказ його повної непрацездатності.

Повнолітня дочка сторін не отримує стипендію, оскільки навчається за контрактом, має денну форму навчання та не може отримувати інший дохід, окрім як допомогу від батьків.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1).

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1).

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів його скрутного матеріального становища, зокрема довідок про розмір пенсії та компенсаційних виплат, чи інших обставин, що мають істотне значення у справі, суд вважає що позивач має можливість та обов`язок утримувати повнолітню дочку на час навчання.

Що стосується посилання відповідача на перебування на утриманні неповнолітньої дочки, як на підставу зменшення розміру позовних вимог, суд не вважає достатнім доказом погіршення його майнового стану народження дитини від іншого шлюбу та її утримання.

У постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, провадження № 61-7397св21 зроблено висновок, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні сина та матір, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем - дочки, та суперечитиме її інтересам.

У постанові Верховного Суду у справі № 565/2071/19 провадження № 61-9460 св 20 висловлена правова позиція, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як батько повнолітньої дочки, повинен утримувати її під час навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років і має таку можливість.

Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270 грн., в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 176, 263-265, 273, 352, 354, п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , що мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на час навчання дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання цього позову 04 червня 2021 року до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда