Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/658/21

номер провадження 2/695/783/21

01 листопада 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Піщанської сільської ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Піщанської сільської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся Виконавчий комітет Піщанської сільської ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Піщанської сільської ради, в якому просить:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, на особовий рахунок дитини у відділені Ощадбанку , починаючи з часу пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Виконавчий комітет Піщанської сільської ради зазначає, що відповідач ОСОБА_2 схильна до зловживання спиртними напоями, систематично залишає свою малолітню доньку під наглядом родичів, не повідомляючи про місце свого перебування, вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки ОСОБА_1 не займається, тривалий час може не проживати в селі, приховуючи місце свого перебування, життям дитини не цікавиться. Сільською радою неодноразово проводились бесіди з матір`ю про необхідність займатись вихованням дитини, на що відповідач не реагує. У ході перевірки 17.02.2021 умов проживання сім`ї, було встановлено, що відповідач залишила малолітню ОСОБА_1 вдома під наглядом своїх батьків та братів. Обстеженням житлово-побутових умов встановлено, що в будинку проживає бабуся малолітньої ОСОБА_1 , яка є інвалідом ІІ групи (прикута до ліжка), дідусь та двоє братів. У будинку немає належних умов для належного виховання та проживання малолітньої ОСОБА_1 , санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні. З метою недопущення неналежного догляду за малолітньою ОСОБА_1 , рідний дядько дитини взяв її на тимчасове виховання та проживання до вирішення питання по суті

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 22.04.2021 на 12.40 год.

Ухвалою суду від 19.08.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено дану цивільну справу до розгляду справи по суті на 01.11.2021 на 14.00 год.

Позивач Виконавчий комітет Піщанської сільської ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 явку свого представника в судове засідання не забезпечив, до суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась повторно, про дату, місце і час судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа Служба у справах дітей Піщанської сільської ради, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, до суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 12.01.2019, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за № 9 від 19.02.2021 відомості щодо батька дитини ОСОБА_1 зазначені за вказівкою матері ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Бубнівсько-Слобідської сільської ради від 28.11.2018 № 472, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 . До складу сім`ї за даною адресою входять ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (баба), ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (мати), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (брат).

Рішенням Виконавчого комітету Бубнівсько-Слобідської сільської ради від 04.12.2018 № 59, сім`я ОСОБА_2 взята на облік, як така, що потрапила в складні життєві обставини

Рішенням Виконавчого комітету Бубнівсько-Слобідської сільської ради від 27.08.2020 № 34, визнано незадовільним виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 щодо малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; поставлено сім`ю на облік як неблагополучну.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.02.2021, на момент обстеження було встановлено, що ОСОБА_2 декілька днів тому поїхала, за її словами, на похорон до знайомих чоловіка, залишивши свою малолітню дочку під наглядом своїх батьків та братів. Будинок має дві кімнати, в одній з яких мається три ліжка, дитяче ліжко, шафа та два столи, інша кімната - кухня, скрізь розкидані речі, посуд, не прибрано, постільна білизна брудна, на підлозі брудне килимове покриття. У будинку тепло (пічне опалення), водопровід відсутній, для малолітньої ОСОБА_8 окремої кімнати немає, одягом та іграшками дитина забезпечена частково, продукти харчування є, але на момент обстеження їжа тільки готувалась. У будинку немає належних умов для виховання та проживання малолітньої ОСОБА_1 . Санітарно-гігієнічні та моральні-естетичні умови проживання в сім`ї незадовільні.

Відповідно до характеристики Бубнівсько-Слобідського старостинського округу № 4 Піщанської сільської ради від 15.02.2021 № 8, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_8 , 2018 року народження. Має ще двох неповнолітніх дітей, які після розлучення проживають з батьком. Сім`я ОСОБА_2 поставлена на облік, як така, що потрапила в складні життєві обставини. ОСОБА_2 неналежно ставиться до виховання дитини: неодноразово залишала дитину в сусідів, вживає спиртні напої, перебуває невідомо де.

Згідно з розпорядженням Піщанського сільського голови Семенюти Р.С. від 11.02.2021, малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилась без батьківського піклування, влаштовано у сім`ю дядька дитини ОСОБА_9 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на тимчасове проживання та виховання до вирішення питання по суті.

З висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » від 17.02.2021 вбачається, що з метою захисту законних прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 17.02.2021 № 12 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Із систематичного аналізу положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідачки щодо ухилення від участі у вихованні дочки, про умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки.

Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Частиною другою ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з абзацом першим ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідачка є особою працездатного віку, не є особою з інвалідністю, інших утриманців не має, відомості про офіційне працевлаштування в матеріалах справи відсутні, відтак постійного доходу не має.

Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи потреби малолітньої дитини, а також те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 11.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 908,00 грн, та за позовну вимогу про стягнення аліментів у сумі 908,00 грн, усього на загальну суму 1 816,00 грн.

Керуючись ст., ст. 10, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Піщанської сільської ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Піщанської сільської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 11.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 816,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Виконавчий комітет Піщанської сільської ради (19723, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Піщане, вул. Шеремета Руслана, 98А).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 )

Третя особа: Служба у справах дітей Піщанської сільської ради (19723, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Піщане, вул. Шеремета Руслана, 98А).

Суддя Середа Л.В.