Справа № 583/4327/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумськоїобласті в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2021 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 справу передано до провадження судді Яценко Н.Г.

27.10.2021 суддею Яценко Н.Г. заявлено самовідвід, який вмотивовано тим, що 22.07.2021 мною розглядалася справа в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за наслідком розгляду якої постановлено ухвалу по суті заявлених вимог.

12.10.2021 Сумським апеляційним судом постановлену суддею Яценко Н.Г. ухвалу скасовано, провадження у справі закрито, у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції адміністративного суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У відповідності до ч.1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36- 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Незалежність і недоторканість суддів гарантують ст. 126 і ст. 129 ЦПК України.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується захист прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом упродовж розумного строку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної

безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Як передбачено пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведені у заяві про самовідвід мотиви свідчать про наявність підстав для задоволення такої заяви.

У відповідності до ч.2 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За таких обставин, суд вважає заяву про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 37, 39, 40, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Яценко Наталії Георгіївни про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Справу № 583/4327/21, провадження № 4-с/583/51/21 передати до канцелярії Охтирського міськрайсуду для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко