Справа № 324/1793/21
Провадження № 2-о/324/69/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Пологівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з зазначеною заявою до суду, в якій вказав, що його мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала у АДРЕСА_1 . З 2019 року ОСОБА_2 страждала захворюванням судин. З часом стан її здоров`я став гірше, останні два роки мати була прикута до ліжка. Перебуваючи за адресою свого місця проживання, 09 вересня 2021 року матері стало погано, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла, перебуваючи у себе вдома. Причиною смерті став набряк головного мозку, церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, що підтверджується довідкою про причину смерті №461 від 09 вересня 2021року. Поховали матір на міському цвинтарі «Шахти» №10 у Петровському районі міста Донецька. Враховуючи те, що мати померла на тимчасово-окупованій території, заявник не може отримати свідоцтво про смерть державного зразка, бо на окупованій території органи державної влади України не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті матері заявника необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка України для оформлення спадщини та отримання виплат на поховання.

Звернувшись до Пологівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 державного зразка України.

Причиною такої відмови стали ті обставини, що заявником ОСОБА_1 було надано для підтвердження смерті свідоцтво про смерть так званої ДНР №240325 від 10 вересня 2021 року, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить письмова відмова вказаного органу.

У судове засідання заявник не явився, але надав заяву, в якій просить розглядати справу про встановлення факту смерті без його участі, заяву підтримав у повному обсязі та просить її задовольнити.

Начальник Пологівського відділу державної реєстрації актів цивільного у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гончар Т.О. як керівник заінтересованої особи надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву ОСОБА_1 розглянути у відсутність представника відділу. Не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду просять прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України суд розглядає справу за наявними доказами у відсутності учасників справи без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з заявою, беручи до уваги підтримання заяви заявником, думку заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 17 червня 2006 року.

Згідно копії паспорту громадянки України серії НОМЕР_2 , виданого 12 грудня 2001 року Петровським РВ ДМУУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Донецьк, була зареєстрованою з 18 червня 1961 року по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , причина смерті - набряк головного мозку, церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №461 від 09 вересня 2021 року, наданого лікарем Донецького центру первинної медико-санітарної допомоги №10 м.Донецька ОСОБА_3 , та копією довідки про причину смерті (до форми №106/ у №461) від 09 вересня 2021 року. 10 вересня 2021 року Петровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ДНР був складений актовий запис №887 про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видано свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_3 .

Факт взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_2 підтверджено копією довідки від 07 липня 2017 року №4558.

Факт взяття на облік ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_3 підтверджено копією довідки від 08 квітня 2015 року №2318/4560.

ОСОБА_1 звернувся до Пологівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), де йому 20 жовтня 2021 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що заявником пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024.

На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м.Донецьк Донецької області.

Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території.

Таким чином, на переконання суду, незважаючи на те, що всі документи були видані на тимчасово окупованій території України, з їхнього змісту суд вбачає, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була похилого віку та померла у м.Донецьк-10 Петровського району. При цьому всі медичні документи підтверджують цей факт. Сином померлої ОСОБА_2 ОСОБА_1 було отримано всі документи, отримання яких передбачено для оформлення події смерті, в тому числі й свідоцтво про смерть, проте провести державну реєстрацію смерті згідно чинного законодавства України вона позбавлена можливості з об`єктивних причин, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м.Донецьк, України, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Донецьк-10.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , породжує юридичні наслідки для ОСОБА_1 , при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Встановлення факту смерті має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України.

Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.92, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Пологівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті матері заявника ОСОБА_1 - громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Донецьк Донецької області, місце реєстрації якої АДРЕСА_1 , і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк-10 Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Кацаренко І. О.