Провадження № 2/522/7221/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 06 серпня 1989 року Введенською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис №6.

Від шлюбу мають доньку.

В позовній заяві позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у зв`язку з різними поглядами на життя і часте виникнення сварок. Шлюбні стосунки не підтримуються з вересня 2016 року, подружжя не веде спільне господарство, мешкають окремо. Подружні стосунки неодноразово припинялись та заради доньки, з метою збереження сім`ї, подружжя їх відновлювало, однак зберегти сім`ю не змогли. Питання про розірвання шлюбу прийняли разом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2021 року, справу передано для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою суду від 23 червня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20 жовтня 2021 року.

У судове засідання 20 жовтня 2021 року з`явився відповідач. Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В ході судового засідання відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу, у зв`язку з питаннями майнового характеру до позивача ОСОБА_1 . Відповідач також підкреслив, що подружжя не проживає разом та не веде спільне господарство п`ять років.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Подружнє життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у зв`язку з різними поглядами на життя і часте виникнення сварок. Шлюбні стосунки не підтримуються з вересня місяця 2016 року. Подружжя не веде спільне господарство, мешкають окремо.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зареєстрований 06 серпня 1989 року в Введенській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 6.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 жовтня 2021 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена