"04" листопада 2021 р.
Справа №150/496/21
Провадження по справі №2-о/150/32/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі: Вітковській О.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бабчинецька сільська рада Могилів Подільського району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, того, що ОСОБА_2 , 1911 року народження та ОСОБА_3 , 1911 року народження (тобто дід заявника по справі), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж самою особою, оскільки, при підготовці документів для оформлення спадщини в нотаріальному порядку виявив розбіжність у правовстановлюючих документах.

Заявник в судове засідання не зявився. Представник позивача Поліщук О.В., який діє на підставі довіреності від 04.12.2020 року (видана строком на два роки, а.с. 14) в судовому засіданні вимоги довірителя ОСОБА_1 підтримує на умовах, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Заінтересованою особою - Бабчинецькою сільською радою Могилів Подільського району Вінницької області не забезпечено явку в судове засідання повноважного представника, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення вимог, заявлених ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що у 1995 році, працюючи секретарем виконкому Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, посвідчувала заповіт, складений дідом заявника по справі ОСОБА_3 . Зауважила, що в заповіті помилково було зазначено прізвище спадкодавця і тому замість правильного « ОСОБА_5 » невірно вказано « ОСОБА_6 ».

Свідок ОСОБА_7 колишній голова Моївської сілської ради Чернівецького району Віницької області, в судовому засіданні пояснив, що в заповіті помилково було вказано прізвище спадкодавця, замість правильного « ОСОБА_5 » невірно вказано « ОСОБА_6 ». Зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією ж самою особою.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судувого розгляду.

Так, відповідно до 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд, враховуючи визнання заінтересованою особою вимог, заявлених ОСОБА_1 , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окрема провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорювальних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до положень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід заявника по справі ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 28.11.2020 року Могилів Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 8).

Заявник ОСОБА_1 являється спадкоємцем майна за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , що стверджується копією заповіту, складеного 09.08.1995 року та посвідченого секретарем виконкому Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 10).

Однак, ОСОБА_1 позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку через неможливість встановити належність заповіту ОСОБА_3 , про що свідчить постанова державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Ординського Ю.С. від 09.09.2021 року за №301/02-31 (а.с. 6).

Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, підтверджується довідкою виконкому Моївського старостинського округу Бабчинецької сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області від 30.09.2021 року №1430 підтверджено, що ОСОБА_2 , 1911 року народження та ОСОБА_3 , 1911 року народження, який проживав на території Моївської сільської ради та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою (а.с. 13).

В свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданому 28.11.2020 року Могилів Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) діда заявника записано як ОСОБА_3 (а.с. 8).

Із копії свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 , виданого повторно 14.05.2021 року Могилів Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), вбачається, що батьком заявника по справі значиться ОСОБА_8 (а.с. 7). В свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 19.11.2000 року відділом ЗАГС адміністрації м. Покачі Ханти Мансійського автономного округу Тюменської області, Росія, батько заявника записаний як ОСОБА_8 (а.с. 9). Із вище зазначених правовстановлюючих документів вбачається, що прізвище заявника, його батька та діда ОСОБА_5 .

Окрім того, в заповіті, складеному 09.08.1995 року та посвідченого секретарем виконкому Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, зазначається про те, що все належне на час смерті майно дід заявника заповідає онукові ОСОБА_1 (а.с. 10).

З показів свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вбачається, що в заповіті помилково вказано прізвище спадкодавця « ОСОБА_6 » замість правильного « ОСОБА_5 », підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією ж самою особою.

Відповідно до ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення в нотаріальному порядку спадщини, що залишилася після смерті діда ОСОБА_3 .

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту родинних відносин.

Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту, що має юридичне значення, та необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадку.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, породжує юридичні наслідки, іншої можливості одержати або відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення, немає, тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Спору про право суд не вбачає.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст., ст.263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити, що ОСОБА_2 , 1911 року народження, та ОСОБА_3 , 1911 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється однією і тією ж самою особою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК