Номер провадження: 22-ц/812/2050/21
У Х В А Л А

18 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Розніним Володимиром Андрійовичем на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав їх обтяжень, права власності,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального суду м. Миколаэва з позовом до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав їх обтяжень, права власності.

14 вересня 2020 року ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом 20 (двадцяти) днів з моменту отримання ним копії даної ухвали, внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області суму в розмірі 31 004 (тридцять одна тисяча чотири) грн 50 коп., в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом цивільної справи № 490/10490/19 та протягом вказаного строку надати суду документ, що підтверджує відповідне внесення коштів на депозитний рахунок суду. Роз`яснено позивачу, що у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, 11 жовтня 2021 року адвокат Рознін В.А. діючи в інтересах позивача подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції, в якій просив скасувати вказану ухвалу суду.

Вирішуючи питання про прийняття вказаної апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно пункту «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

У цьому переліку оскаржувана ухвала відсутня.

Отже, зазначена ухвала суду першої інстанції не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Зазначені процесуально - процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2-5151/09 (провадження № 61-23268св19), в ухвалі від 13 липня 2020р. у справі № 520/9799/19.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана в його інтересах адвокатом Розніним В.А. на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року підлягає поверненню.

Разом з тим, особа, яка подала апеляційну скаргу не позбавляється права доступу до суду, оскільки має можливість оскаржити ухвалене у справі судове рішення щодо суті спору, виклавши в апеляційній скарзі свої заперечення на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року.

Керуючись ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Розніним Володимиром Андрійовичем на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав їх обтяжень, права власності, повернути особі яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т. В. Крамаренко

Судді : Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова