Справа № 289/1308/21
Номер провадження 2/289/624/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Грабіної К.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місце знаходження / місце проживання: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49094) до ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В обґрунтування позову банк зазначив, що 02.04.2010 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позичальнику надано банківські послуги та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку", зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 16.06.2021 року заборгованість перед позивачем становить 12494,90 грн., яку він просить стягнути та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2270,00 грн.

Представник позивача подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав. Подав до суду заяву про визнання позову та просить позов задовольнити частково, оскільки станом на час розгляду справи здійснив часткову оплату заборгованості. До заяви долучив оригінал довідки банку про залишок заборгованості на суму 6965,90 грн.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.04.2010 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ «Приватбанк» (а.с. 19 та зворот).

Також 02.04.2010 року відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено наступне: базова процентна ставка у місяць 2,5%, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, розмір штрафу та пені.

При цьому, своїм підписом у довідці про умови кредитування відповідач підтвердив, що він отримав та ознайомлений з інформацією про фінансові умови кредитування (а.с.20).

Отже, підписавши довідку про ознайомлення із умовами кредитування (паспорт споживчого кредиту), відповідач погодилася у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

З наданої позивачем довідки вбачається, що підписавши довідку про ознайомлення із умовами кредитування (паспорт споживчого кредиту), відповідачу було видано кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії до 02/14, № НОМЕР_2 з терміном дії до 02/18, № НОМЕР_3 з терміном дії до 05/21, № НОМЕР_4 з терміном дії до 07/25.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки 26.01.2021 року встановлено кредитний ліміт на суму 12350 грн. 00 коп., який 01.02.2021 змінено до 0,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором від 02.04.2010 року за відповідачем станом на 16.06.2021 обліковується заборгованість в розмірі 12494,90 грн., яка складається з: 12494,90 грн. тіло кредиту.

Вказаний розрахунок є чітким, повним і розгорнутим по окремих категоріям, а також за своїм змістом узгоджується з відомостями, наведеними у виписці по рахунку відповідача.

З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається, що за період з 12.05.2010 року по 10.06.2021 року, відповідач користувався кредитною карткою позивача, знімав кошти з банкоматів, здійснював оплату в торгівельних точках, здійснював переказ картки тощо (а.с.56 зворот - 66).

Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

З наданої Банком виписки по картковому рахунку чітко прослідковується користування кредитними коштами.

Натомість, відповідачем надана довідка АТ КБ «Приватбанк» від 21.10.2021 року видана о 09.53 год., згідно якої заборгованість ОСОБА_2 по карткових рахунках № НОМЕР_3 з терміном дії до 05/21, № НОМЕР_4 з терміном дії до 07/25 становить 6965,90 грн.

Наявність вказаної суми заборгованості відповідач визнає.

Інших, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, що є підставою для стягнення з нього залишку заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.549,1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" до відповідача Близнюка Анатолія Васильовича задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № НОМЕР_6 (для погашення заборгованості та судових витрат) МФО № 305299 6965 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 90 копійок заборгованості за кредитним договором б/н від 02.04.2010 року та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1264,39 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О. В. Мельник