Єдиний унікальний номер судової справи:490/2899/21
Провадження № 22-ц/812/1897/21 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Савицької О.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Шолох Л.М. в приміщенні того ж суду за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, управління комунального майна Миколаївської міської ради, виконавчого комітету Миколаївської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до Миколаївської міської ради, управління комунального майна Миколаївської міської ради, виконавчого комітету Миколаївської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просили:

визнати незаконним та виключити з рішення №19/24 Миколаївської міської ради від 25.03.2004 року «Про внесення доповнень до рішення міської ради від 26.04.2000 року №18/7 «Про виконання Програми приватизації комунального майна м. Миколаєва, затвердження звіту про використання коштів позабюджетного фонду приватизації за 1999 рік та затвердження Програми приватизації за 2000-2002 роки» з переліку об`єктів групи «А» комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, що підлягають приватизації способом «викуп» - нежитлове приміщення - підвал, що розташований в будинку по АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним рішення Миколаївської міської ради від 25.03.2004 року №19/24 та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежиле приміщення по АДРЕСА_1 , видане Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 15.07.2004 року і зареєстроване в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації від 15.07.2004 року №132, реєстраційний №587089 часткою 4/10, загальною площею 2639,6 кв. м.;

визнати незаконними та скасувати рішення Виконкому Миколаївської міської ради №2498 від 20.12.2004 року в частині зміни адреси підвалу з АДРЕСА_1 на адресу АДРЕСА_2 , 32, АДРЕСА_3 рішення Виконкому Миколаївської міської ради №15 від 26.01.2005 року;

визнати недійсним договір купівлі-продажу №2066 від 21.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Димовим О.С., відповідно до якого ОСОБА_6 купив нежитлове приміщення загальною площею 270,2 кв.м., що розташоване у АДРЕСА_1 та виключити запис про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за ОСОБА_6 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №37863156 від 21.08.2020 року;

витребувати у ОСОБА_6 допоміжне приміщення підвал з №78-1, 78-9 площею 270,2 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 та повернути у спільну власність співвласників будинку за адресою АДРЕСА_1

02 серпня 2021 року позивачами подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вони просили суд заборонити ОСОБА_6 вчиняти в спірному приміщенні певні дії, а саме проводити ремонтно-будівельні роботи, пов`язані з будь-якою зміною розташування інженерних комунікацій (системи холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, приладу обліку теплової енергії тощо), які забезпечують життєдіяльність всіх мешканців будинку і будь-які переобладнання приміщень спірного підвалу та припинити дії з не допуску мешканців будинку до розташування інженерних комунікацій.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивачами подано позов про визнання деяких рішень Миколаївської міської ради стосовно приміщення підвалу, розташованого в будинку АДРЕСА_1 та витребування майна. Вказане приміщення підвалу має загальну площу 2639,6 кв.м., з них 270,2 кв.м. виділені в окрему адресу: АДРЕСА_1 та відчужено відповідачу ОСОБА_6 , який почав проводити ремонтно-будівельні роботи в підвалі будинку. Позивачі як мешканці будинку доступу до підвального приміщення не мають, оскільки в серпні 2020 року невідомою особою було замінено замок від підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 . Натомість раніше вказаним приміщенням мешканці будинку безперешкодно користувались, мали до нього доступ. У вказаному приміщенні підвалу розташовані всі інженерні мережі житлового будинку: каналізації, вентиляції, холодного водопостачання та водовідведення, опалення які й складають внутрішньо будинкову систему інженерного забезпечення житлового будинку. Зокрема в приміщенні підвалу встановлений тепловий вузол з підключенням його до мережі центрального опалення. Натомість прилад обліку теплової енергії розташований у допоміжному приміщенні, яке на сьогоднішній день зайнято відповідачем ОСОБА_6 . Позивачі вважають, що будь-які будівельні роботи в підвалі будинку можуть завдати значеної шкоди цьому будинку та призвести до його руйнування, а тому не прийняття заходів забезпечення позову, в разі його задоволення, може значно ускладнити виконання рішення суду в частині витребування майна.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2021 року у задоволенні заяви позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_6 вчиняти дії щодо проведення ремонтно-будівельних робіт у спірних нежитлових приміщеннях та припинити дії з не допуску мешканців будинку до розташування інженерних комунікацій, заявниками не наведено переконливих обставин та не надано доказів, яким чином не забезпечення позову у такий спосіб може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення цього позову. А крім того, тим що Ухвалою того ж суду від 18 травня 2021 року накладено заборону відчуження спірних нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивачі оскаржили її в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили її скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала не в повній мірі відповідає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

За положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову виходив з того, що позивачами не наведено переконливих обставин та не надано доказів, яким чином не забезпечення позову у такий спосіб може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення цього позову.

Однак з таким висновком суду в повній мірі погодитись не можна, з огляду на таке.

Так, із заявлених позивачами позовних вимог вбачається, що дійсно між сторонами має місце реальний спір, щодо приміщення підвалу, розташованого в будинку, АДРЕСА_1 .

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 порушують питання щодо заборони ОСОБА_6 вчиняти в спірному приміщенні певні дії, а саме проводити ремонтно-будівельні роботи, пов`язані з будь якою зміною розташування інженерних комунікацій (системи холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, приладу обліку теплової енергії тощо), які забезпечують життєдіяльність всіх мешканців будинку і будь-які переобладнання приміщень спірного підвалу та припинити дії з не допуску мешканців будинку до розташування інженерних комунікацій.

Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Предметом позову у даній справі - є зокрема вимога щодо витребування у ОСОБА_6 допоміжного приміщення підвалу з № 78-1 до № 78-9 площею 270,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та повернути у спільну сумісну власність співвласників будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_6 на теперішній час самовільно проводить будівельно-ремонтні роботи в допоміжному приміщенні підвалу будинку АДРЕСА_1 , тобто вчиняє дії щодо зміни (перепланування) предмету спору та розташування інженерних комунікацій (системи холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, приладу обліку теплової енергії тощо), які забезпечують життєдіяльність всіх мешканців будинку до вирішення справи по суті.

Таким чином, висновок суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 є помилковим, оскільки невжиття такого заходу забезпечення позову, як заборони проводити будівельно-ремонтні роботи та переобладнання в спірному приміщенні підвалу, а також зміни розташування інженерних комунікацій може в майбутньому унеможливити виконання рішення у даній справі та ефективний захист прав позивачів.

З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наведених вище підстав.

За таких обставин, ухвала суду на підставі п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_6 проводити ремонтно будівельні роботи, пов`язані з будь-якою зміною розташування інженерних комунікацій (системи холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, приладу обліку теплової енергії) та будь - які переобладнання в приміщенні підвалу будинку АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_6 проводити ремонтно будівельні роботи, пов`язані з будь-якою зміною розташування інженерних комунікацій (системи холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, приладу обліку теплової енергії) та будь - які переобладнання в приміщенні підвалу будинку АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року.