25 жовтня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Собослоя Г.Г.
суддів: Готри Т.Ю., Куштана Б.П.
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) питання про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скочиляс Галина Миколаївна, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2020 року, ухвалене головуючим суддею Малюк В.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Кмунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, зобов`язання внести відповідні зміни до штатного розпису, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Скочиляс Г.М. , звернулися в суд із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, зобов`язання внести відповідні зміни до штатного розпису, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скочиляс Г.М., оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Скочиляс Г.М. , задоволено.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансера за № 314/К від 10.10.2019 року «Про звільнення з роботи», яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника головного лікаря з медичної частини Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансера 10 жовтня 2019 року у зв`язку з реорганізацією закладу на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з медичної частини (медичного директора) Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради з 11 жовтня 2019 року.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 жовтня 2019 року по 06 жовтня 2021 року в розмірі 778 977,92 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині суми платежу середньомісячного заробітку в розмірі 25 077,70 грн.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто із Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 6 020,00 грн судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в справі слід ухвалити додаткову постанову, з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 (який законом звільнений від сплати судового збору в усіх інстанціях) задоволено частково, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 21 395,50 грн, з яких: 8 558,20 грн за звернення до суду першої інстанції та 12 837,30 грн за подання апеляційної скарги.

Що стосується заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п. 4.1 договору про надання правової допомоги №01/05/20 від 05.01.2021, за роботу, виконану адвокатом замовник виплачує йому гонорар.

Пунктом 4.2 договору визначено, що договірна ціна за одну годину роботи адвоката узгоджена в розмірі 900 грн.

Представник позивача - адвокат Скочиляс Г.М. подала розрахунок в якому зазначає, що нею надано такі послуги та їх вартість:

- усна консультація - 200 грн;

- ознайомлення з матеріалами судової справи -450 грн;

- підготовка документів для подачі справи до суду (складання апеляційної скарги, формування пакету документів для подачі в суд) - 12 600 грн;

- участь у судовому засіданні - 900 грн. ;

Всього адвокатом визначено вартість професійної правничої допомоги за подання апеляційної скарги в розмірі 14 150 грн.

Довідкою (квитанцією) №1 від 11.01.2021 здійснена оплата позивачем вказаних послуг.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу понесену при перегляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 7 000 грн.

Крім того слід доповнити абзац шостий резолютивної частини постанови такими словами: «із утриманням прибуткового податку й інших обов`язкових платежів».

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

У справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скочиляс Галина Миколаївна, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2020 року у справі №308/12811/19 ухвалити додаткову постанову.

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь держави судовий збір в розмірі 21 395,50 грн.

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 7 000,00 грн судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката.

Доповнити абзац шостий резолютивної частини постанови такими словами: «із утриманням прибуткового податку й інших обов`язкових платежів».

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: