Номер провадження: 22-ц/813/8098/21
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів (за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 ), на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Малиновського О.М. 02 квітня 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко В.С. щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів (а.с. 1-2).

У своїй скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що на примусовому виконанні державного виконавця перебував виконавчий лист №523/9947/15ц, виданий на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року (ВП№50845130). В процесі його виконання у боржника утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 51 115,56 грн. За заявою стягувача від 07 серпня 2019 року про повернення виконавчого листа без подальшого його виконання, державним виконавцем винесено постанову від 22 жовтня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу. 18 грудня 2019 року представником ОСОБА_1 було повторно надіслано заяву про виконання судового рішення за виконавчим листом №523/9947/15ц та державним виконавцем відкрито виконавче провадження №60911670. Згідно відповіді державного виконавця на заяву представника ОСОБА_1 , сума заборгованості в рамках виконавчого провадження станом на 16 листопада 2020 року складала 48 183,20 гривень. На думку заявника, державний виконавець при проведенні розрахунку не врахував тієї обставини, що на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа заборгованість по аліментам не була сплачена, а тому проведений розрахунок від 16 листопада 2020 року є невірним та не відповідає вимогам закону. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення (а.с. 185-186).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що відмітка 01 серпня 2019 року у виконавчому листі від 18 лютого 2016 року, зроблена державним виконавцем Загризлою В.П. про відсутність заборгованості зі сплаті аліментів, є недійсною та зроблена з грубим порушенням діючого законодавства. Відповідно, недійсним є і розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, складений 16 листопада 2020 року державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко В.С. (а.с. 192-199).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 р. по справі №523/9947/15ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частині зі всіх видів заробітків щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 26 червня 2015р. до досягнення сином ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з наступним стягненням у розмірі 1/4 частині зі всіх видів заробітків щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . На виконання зазначеного рішення суду, Суворовським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 523/9947/15ц від 18 лютого 2016 р., який було пред`явлено до виконання.

Згідно з частиною другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментів державним виконавцем при виконанні рішення суду, згідно якої виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02 квітня 2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Матеріалами виконавчого провадження №50845130 встановлено, що постановою державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Федорченко Л.В. від 14 квітня 2016 р. було відкрито виконавче провадження.

В процесі проведення виконавчих дій державним виконавцем кожен місяць складався розрахунок заборгованості по аліментам.

Згідно розрахунку від 01 серпня 2019 року, проведеного державним виконавцем Загризло В.П. встановлено, що заборгованість по виконавчому листу №523/9947/15ц, виданому Суворовським райсудом м.Одеси 18 лютого 2016 р., станом на 01 серпня 2019 року складала 0.00 гривень. Даний розрахунок сторонами виконавчого провадження оскаржений не був.

07 серпня 2019 року від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документа без подальшого виконання.

Постановою державного виконавця Загризла В.П. 22 жовтня 2019 року виконавчий документ № 523/9947/15 від 18 лютого 2016 року було повернуто стягувачу ОСОБА_1 . Вказаний виконавчий лист № 523/9947/15 на зворотній стороні містить відмітку державного виконавця про те, що станом на 01 серпня 2019 р. заборгованість по аліментам відсутня. Даний виконавчий лист було отримано стягувачем.

19 грудня 2019 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, за заявою ОСОБА_1 , було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 523/9947/15 від 18 лютого 2016 року, виданого Суворовським районним судом м.Одеси (ВП№60911670).

22 жовтня 2020р. представник заявника звернувся до Першого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про надання розрахунку по сплаті аліментів.

16 листопада 2020 року державним виконавцем Кобилко В.С. складено розрахунок по сплаті аліментів, яким за період з 01 серпня 2019 року по 01 листопада 2020 року була визначена заборгованість по аліментам у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 у розмірі 48 183,20 гривень.

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, держаний виконавець під час складання розрахунку від 16 листопада 2020р. виходив з наявного в матеріалах виконавчого провадження №50845130 розрахунку від 01 серпня 2019 р., згідно якого заборгованості по аліментам станом на 01 серпня 2019 р. була відсутня, а тому жодних правових підстав для нарахування додаткової заборгованості по аліментам у розмірі 51 115,56 грн., яка нібито виникла до 01 серпня 2019р., у державного виконавця станом на 16 листопада 2020р. не було.

Таким чином, дослідивши матеріали виконавчих проваджень, суд дійшов обгрунтованого висновку, що у процесі проведення виконавчих дій державними виконавцями було дотриманого вимоги закону щодо порядку проведення розрахунків по заборгованості по сплаті аліментів, а матеріали виконавчих проваджень не містять жодних відомостей щодо оскарження стягувачем розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем станом на 01 серпня 2019р

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що державний виконавець, під час складання розрахунку по заборгованості від 16 листопада 2020 року, діяла в рамках закону «Про виконавче провадження», а тому підстави для здійснення перерахунку заборгованості по аліментам - відсутні.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що відмітка 01 серпня 2019 року у виконавчому листі від 18 лютого 2016 року, зроблена державним виконавцем Загризлою В.П. про відсутність заборгованості зі сплаті аліментів, є недійсною та зроблена з грубим порушенням діючого законодавства. Відповідно, недійсним є і розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, складений 16 листопада 2020 року державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко В.С.

Колегія суддів зауважує, що предметом розгляду даної справи є неправомірні дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко В.С. щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів. Таким чином, питання щодо дій державного виконавця Загризла В.П. щодо зазначення на виконавчому листі про відсутність заборгованості зі сплаті аліментів станом на 01 серпня 2019 року. не є предметом розгляду даної справи, і таким діям державного виконавця не може бути надана правова оцінка судом апеляційної інстанції.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, безпідставним є посилання у апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 на скаргу ОСОБА_2 щодо дії державного виконавця по розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 22 травня 2018р., оскільки розгляд такої скарги стосується іншого періоду стягнення аліментів.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 18.10.2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе