Справа №461/6528/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.08.2021 року та до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 13.09.2008 року між сторонами був укладений шлюб, про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в книзі реєстрації шлюбів від 13.08.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №447. Від шлюбу народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.07.2011 року. Позивач зазначає, що на даний час дитина проживає разом з нею, самостійно виховує та забезпечує її. Натомість, батько дитини не приймає участі у її матеріальному забезпеченні, а тому, вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_1 скерувала на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 скерував до суду заяву про визнання позовних вимог. Крім того, вказав, що просить проводити розгляд справи без його участі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 13.08.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №447 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, враховує матеріальний стан сторін, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги, а тому, вважає можливим задовольнити позовну заяву повністю та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 236-265, 351 - 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 191 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду - 05.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь ДСА України судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мисько Х.М.