Дата документу 04.11.2021
Справа № 501/4042/21
УХВАЛА

04 листопада 2021 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) по справі за

позовною заявою ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третя особа: служба у справах дітей Чорноморської міської ради

предмет та підстави заяви: про надання дозволу на виїзд дитини за кордон

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом ОСОБА_2 (третя особа: служба у справах дітей Чорноморської міської ради) про надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм ЦПК України.

Як передбачено ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

14 липня 2016 року Верховна Рада України внесла зміни до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», вилучивши з нього норми, що регулювали питання виїзду дитини за кордон, у тому числі можливість виїзду на підставі рішення суду в разі відсутності згоди одного з батьків.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, дозвіл на тимчасові виїзди дітей за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення.

Так, надання дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення конкретної адреси місця перебування дитини за межами України та не надання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України створить ситуацію правової невизначеності та не прогнозованості, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 643/1090/17.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачкою не конкретизовано адресу місця перебування дитини за межами України, не надано доказів на підтвердження повернення дитини на територію України, не зазначено обставин з приводу строку надання дозволу на вказаний строк, а також доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відсутні також й докази того, що батько ухиляється від надання нотаріально засвідченого дозволу дитини на виїзд за межі України у супроводі матері і що позивач зверталася до нього за місцем його перебування з такою вимогою, та отримала відмову від батька дитини про надання такого дозволу.

Також, Верховний Суд України при розгляді справи за №6-15цс17 сформулював позицію в якій вказав, що місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою, визначення місця проживання малолітньої дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: служба у справах дітей Чорноморської міської ради) про надання дозволу на виїзд дитини за кордон - залишити без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків терміном який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко