Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/12893/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Єригіної І.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ZRZ0G4 від 25.04.2008 у розмірі 8525,49 доларів США, що за курсом НБУ - 27,60 грн. становить 235303, 52 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.04.2008 АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №ZRZ0G4. Згідно вказаного договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати кредит у розмірі 153759,90 грн. на термін до 25.04.2023, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

28.07.2008 між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору № ZRZ0G4 від 25.04.2008. За умовами цієї угоди даний кредитний договір переведено з валюти гривня в валюту доларів США. Розмір кредиту після проведеної конвертації з урахуванням винагороди банку склав 33110.58 доларів США. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Оскільки з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2011, тобто за період з 25.04.2008 по 06.10.2011, то за період після подання позовної заяви від 13.10.2011, з 14.10.2011 по 21.07.2020 відповідач має заборгованість у розмірі 8525.49 доларів США, яка складається з наступного: 8525.49 доларів США. - 3 % річних від простроченої суми.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року позов

задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 23.10.2017 по 21.07.2020 у розмірі 2669,52 доларів США та 676,05 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково і стягнути з неї заборгованість по кредиту в розмірі 35819,601 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки ухвалене на неповно з`ясованих обставинах справи, без проведення належного дослідження всіх доказів, що містяться в матеріалах справи й надання їм відповідної оцінки. Суд не надав належної оцінки всім фактичним обставинам справи та доводів сторін, обмежившись лише формальними висновками.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга повинна бути задоволена частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд дійшов висновку про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості 3 % річних, а тому стягнув суму у межах строку позовної давності за три роки до звернення до суду з позовом, тобто з 23.10.2017 по 21.07.2020. Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Банком та ОСОБА_1 25.04.2008 було укладено кредитний договір № ZRZ0G4. За вказаним договором Банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 153759 грн. 90 коп.

28.07.2008 між сторонами була укладена додаткова угода до цього кредитного договору. Згідно її умов кредитний договір переведено з валюти гривня в валюту Долар США, після конвертації з урахуванням винагороди банку розмір кредиту склав 33110.58 доларів США.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість.

У жовтні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом за наслідками розгляду якого, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2011 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 397563 грн. 52 коп. заборгованості за період з 25.04.2008 по 06.10.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств,

установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а також виконанням, проведеним належним чином (статті 598- 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правильно зазначивши період стягнення заборгованості 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд першої інстанції помилково при розрахунку використав величину суму боргу 32400 грн., не врахувавши рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2011.

Цим судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 397563 грн. 52 коп. заборгованості за період з 25.04.2008 по 06.10.2011.

Відтак, період розрахунку: з 23.10.2017 по 21.07.2020 року - 1003 днів; 397563 грн. 52 коп. (сума боргу) ? 3% (процентна ставка) / 100% ? 1003 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 32756 грн. 32 коп.

Оскільки додатковою угодою до кредитного договору № ZRZ0G4 від 25.04.2008 сторони обумовили виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів в іноземній валюті, а саме в доларах США (а.с.15-17), тому і три проценти річних від простроченої суми нараховані Банком з підстав, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме в доларах США, що становить за курсом Національного Банку України станом на день постановлення рішення 1242,65 доларів США.

Тому, у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні.

Згідно положень частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст. 141 ЦПК України).

Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги та апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, судові витрати стягуються із сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог та доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2021 року змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення у наступній редакції:

-Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» заборгованість 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 23.10.2017 по 21.07.2020 у розмірі 1242,65 доларів США, що станом на 12.10.2021 по курсу Національного Банку України становить 32756 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 514 грн. 25 коп. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2638 грн. 75 коп. судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 13 жовтня 2021 року.