№ 610/1475/21
№ 2/610/622/2021
м. Балаклія 28.10.2021 року
Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючий: Стригуненко В.М.
секретаря: Паточки А.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква-Терра» до ОСОБА_1 , Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, про визнання права власності на нежитловий об`єкт,
Позивач і відповідачі про дату, час і місце проведення підготовчого судового засіданні повідомлені належним чином, надали письмові заяви про його проведення за їхньої відсутності.
21.05.2021 р. до суду надійшов вказаний позов.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Цивільний процесуальний кодекс України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).
З матеріалів позову і змісту позовної заяви убачається наступне:
ТОВ «Аква-Терра» просить визнати за ним право власності на нежитловий об`єкт, який раніше був переданий до статутного капіталу товариства його засновниками, на той час відповідачем ОСОБА_1 та нині померлим ОСОБА_2 .
На час подачі позову єдиним учасником і власником товариства є ОСОБА_3 .
Товариство намагалося здійснити державну реєстрацію права власності на спірний нежитловий об 'єкт, однак у цьому йому було відмовлено державним реєстратором, оскільки своєчасно, при внесенні до статутного фонду, право власності на спірне майно не було оформлено з видачею товариству свідоцтва про право власності.
Відповідачами визначено колишнього засновника товариства ОСОБА_1 і Донецьку селищну раду Ізюмського району Харківської області, як представник інтересів територіальної громади за місцем розташування спірного майна.
Згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.
За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України (далі ГК України) корпоративні відносини це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні останньою й інші правоможності, передбачені законом і статутом (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (пункт 5.31)).
Отже, справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.
Тобто, ТОВ «Аква-Терра» звернулося до суду за вирішенням спору, що виник з корпоративних відносин, який стосується нерухомого майна, яке товариство вважає своєю власністю на підставі передачі його до статутного капіталу засновниками.
За приписом ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року розглядаючи справу № 338/667/19 зробила висновок, що у спорах, які виникають з корпоративних відносин, вимогу про відшкодування позивачеві морально шкоди має розглядати господарський суд (п. 22).
Хоча справа, яка розглядалася Великою Палатою Верховного Суду не є тотожньою з цією справою, але ВП ВС сформульований правовий висновок у подібних правовідносинах.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Аква-Терра», що виник з корпоративних відносин, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Характер правовідносин, що виникли між сторонами, свідчить про те, що він пов`язаний з діяльністю господарського товариства, його майном, переданим у власність товариства його засновниками, а позовні вимоги стосуються прав та інтересів позивача та відповідача ОСОБА_1 , саме як учасників господарських відносин.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Також відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
1.Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква-Терра» до ОСОБА_1 , Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, про визнання права власності на нежитловий об`єкт.
3.Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Аква-Терра» з матеріалів справи оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.
4.Роз`яснити позивачу право на пред`явлення даного позову до Господарського суду Харківської області в порядку господарського судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днівз дня її проголошення апеляційної скарги.

Головуючий В.М. Стригуненко