Провадження № 22-ц/4808/1281/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л.В.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Шамотайла О.В., ухвалене 16 червня 2021 року в м. Івано-Франківську, в справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року АТ «Таскомбанк» звернулось у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 липня 2017 року між ПАТ «Таскомбанк», найменування та організаційно-правова форма якого змінено на АТ «Таскомбанк, та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №507/3777674-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в межах 100 000,00 грн зі сплатою 48 % з 28 липня 2017 року по 30 листопада 2017 року, 39,6% з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2019 року та 43,2% з 01 лютого 2019 року, на строк 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк на споживчі потреби. У порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконувала, у результаті чого станом на 29 січня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 50 673,08 грн, з яких 31 194,80 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 18 378,28 грн заборгованість за відсотками, 1 100,00 грн нарахований штраф. 29 січня 2020 року ОСОБА_1 було надіслано повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту, погашення заборгованості за процентами, неустойкою. Однак зазначені порушення не були усунуті, а заборгованість не погашена. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 50 673,08 грн та судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2021 року до участі у справі в якості правонаступника АТ «Таскомбанк» залучено ТОВ «Вердикт Капітал».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором №507/3777674-СК від 28 липня 2017 року в розмірі 50 673,08 грн та 2 102,00 грн судових витрат.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості за договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення місцевого суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що надана банком копія заяви-договір №507/3777674-СК від 28 липня 2017 року, яка була нею підписана, не містять відомостей про досягнення згоди з істотних умов договору, зокрема, щодо процентної ставки по кредитному ліміту, строку дії кредитного ліміту та строку дії платіжної картки. Відсутня в ній і інформація про тип картки та її номер. А з тарифами банку та іншими документами, які разом із заявою-договором становлять кредитний договір, вона не була ознайомлена, доказом чого є відсутність її підпису.

Також вказує, що позивач не надав доказів, які підтверджують факт отримання нею кредитних коштів. Розрахунок заборгованості не підтверджує існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Також такий розрахунок є для неї незрозумілим. Окрім того, за його змістом сума сплачених нею коштів перевищує суму заборгованості.

Поза увагою суду залишена і та обставина, що в порушення вимог частини 3 статті 1056-1 ЦК України позивач в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки. Крім того, стягуючи з неї заборгованості по відсотках, суд першої інстанції не перевірив наявність у позивача банківської ліцензії.

Безпідставно, на думку апелянтки, стягнуто з неї штраф у 1 100,00 грн.

Не враховано судом першої інстанції також і те, що договір суперечить принципу добросовісності, є несправедливим та встановлює непропорційно високу суму компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) в разі невиконання позивачем зобов`язань за договором.

Також зазначає, що місцем судом не вирішено її клопотання про витребування доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт капітал» зазначає, що ОСОБА_1 не спростовувала розмір боргу, який зазначений в позовній заяві. Кредитний договір містить усі умови, передбачені положеннями Закону України «Про споживче кредитування». Підписавши договір, позичальник погодився із запропонованими їй умовами кредитування. Крім того, у разі незгоди з такими умовами відповідачка мала право протягом 14 календарних днів відмовитись від договору з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних за цим договором та сплати процентів за час користування коштами. Проте у вказаний строк вона таким правом не скористалася, що свідчить про її згоду з умовами договору.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

У засідання апеляційного суду сторони не з`явилися будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в їх відсутності не встановлено.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що 28 липня 2017 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-договору № 507/3777674-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) та Додатку №1 до Заяви-договору - Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках Пакету послуг «Кредитка» (а.с. 6-9 т.1).

Відповідно до Заяви-договору відповідачка підписанням цієї Заяви-договору акцептує публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднується до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, що відбулися протягом дії цієї Заяви-договору). Просить банк відкрити поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів на її ім`я та оформити платіжну картку згідно інформації, наведеної у заяві на випуск електронного платіжного засобу. Також встановити на її поточний рахунок у гривні кредитний ліміт в рамках Пакету послуг «Кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку, в межах якого вона має право здійснювати операції за рахунок наданого банком кредиту та здійснювати у відповідності до статті 1069 ЦК України кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій Заяві-договорі, та на умовах визначених договором, при цьому зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі згідно умов договору. Підписанням цієї заяви-договору підтверджує, що дана Заява-договір є невід`ємною частиною договору та підтверджує, що вона ознайомлена зі змістом цієї Заяви-договору, договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згідна. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для неї, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні.

Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії, підписаних відповідачкою, кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам; строк дії кредитної лінії 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Порядок повернення заборгованості за кредитною лінією: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу, розмір, порядок та складові якого визначаються у Тарифах за Пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. Мінімальний розмір ліміту кредитної лінії 1 000 грн, максимальний розмір ліміту кредитної лінії - 100 000 грн. Процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії під час дії пільгового періоду 0,0001%, процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період 48%.

Також в обґрунтування своїх вимог банк надав Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Додатки до Протоколів Тарифного комітету (а. с. 15-27 т.1).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року становить 50 673,08 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 31 194,80 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 18 378,28 грн; штраф за період з 31 січня 2019 року по 29 листопада 2019 року 1 100,00 грн (а.с. 28-30 т.1).

30 січня 2020 року АТ «Таскомбанк» надіслав відповідачці повідомлення-вимогу від 29 січня 2020 року про дострокове повернення заборгованості за кредитом (а.с. 31-36 т.1).

08 лютого 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу б/н, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги, в тому числі, за договором № 507/3777674-СК від 28 липня 2017 року укладеним між ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 252-265 т.1).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1,2 статті 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши на їх підставі, що відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, суму отриманих від банку грошових коштів не повернула, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 50 673,08 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторони не узгодили істотні умови договору не заслуговують на увагу.

Так, Умовами надання та обслуговування кредитної лінії, з якими ОСОБА_1 погодилась, про що свідчить її особистий підпис, передбачено строк дії кредитного ліміту, форму кредитування, мінімальний та максимальний розмір ліміту кредитної лінії, порядок повернення заборгованості у виді щомісячної сплати суми обов`язкового мінімального платежу, порядок сплати якого та складові якого визначені в тарифах, тип, порядок і розмір процентної ставки.

Згідно Тарифів пакетного послуг «Кредитка» штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу - 100 грн за кожен факт прострочення обов`язкового мінімального платежу.

Таким чином сторонами було погоджено всі істотні умови договору, в тому числі, і строк дії кредитного ліміту, розмір процентної ставки за встановленим кредитним лімітом.

Неспроможними є і посилання в апеляційній скарзі щодо відсутності відомостей про платіжну картку, оскільки в заяві про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, яка підписана відповідачкою зазначено вид електронного платіжного засобу кредитний ліміт MasterCard World неіменна 26085, строк дії кредитка 36 місяців (а.с.162 т.1).

Відповідно до ч. 3 статті 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 28 липня 2017 року по 30 листопада 2017 року банком нараховувались проценти за ставкою 48 % річних, за період з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2019 року - 39,6% річних, а з 01 лютого 2019 року по 27 грудня 2019 року - 43,2 % річних.

За таких обставин доводи апелянта щодо збільшення розміру процентної ставки є безпідставними. При цьому колегія суддів також враховує, що розмір нарахованої процентної ставки за період з 01 грудня 2017 року по 27 грудня 2019 року не перевищував розмір процентної ставки, узгодженої з відповідачкою, а відповідно не порушує прав ОСОБА_1 .

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд встановив суму боргу на підставі недопустимих доказів за відсутності в матеріалах справи первинних документів, не заслуговують на увагу, оскільки чинне законодавство не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися розмір заборгованості, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків доказування.

ОСОБА_1 не надала свого розрахунку або доказів відсутності заборгованості, клопотання про призначення відповідної експертизи не заявляла, тобто не спростувала розміру заборгованості за кредитним договором.

Окрім того, факт отримання кредитних коштів та розмір заборгованості за кредитним договором підтверджений виписками по рахункам (а.с.166-215 т.1).

Згідно п.5.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженої Постановою НБУ від 18 червня 2003 року №254 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 липня 2003 року за №559/7880, особові рахунки та виписки з них є регістрами, які Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п.5.1. цього Положення).

Твердження апелянти щодо притягнення її до відповідальності одинадцять разів за одне й те саме правопорушення, а відповідно безпідставно стягнуто штраф у розмірі 1 100,00 грн є неправильним тлумаченням умов договору, тому колегією суддів не приймаються.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків місцевого суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зважаючи на результати перегляду справи судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала скаргу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року зупинено дію оскаржуваного рішення. Враховуючи, що суд дійшов висновку про залишення рішення без змін, його дію необхідно відновити.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду 16 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Відновити дію рішення Івано-Франківського міського суду 16 червня 2021 року.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин