головуючий у суді І інстанції Ковальчук Л.М.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.

суддів: Суханової Є.М., Сушко Л.П.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за орендну плату,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , про зменшення розміру заборгованості, зміну договору оренди на договір найму, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ТОВ «Черемшина 2012» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за орендну плату за період з вересня 2015 року та по грудень 2018 року включно у розмірі 140 335 грн 90 коп., яка складається із суми основного боргу у розмірі 68 886 грн., суми витрат від інфляції - 15 185 грн 90 коп., 3 % річних - 56 264 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 листопада 2014 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений договір про оренду ліжко-місць № 509, за яким відповідач зобов`язалася вносити орендну плату кожного місяця у розмірі 498 грн за 1 ліжко-місце (загальна сума 1 494 грн.). У кімнаті також проживає та користується ліжко-місцем ОСОБА_2 . Однак, свого обов`язку щодо оплати відповідачі не виконують належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Черемшина 2012», в якому просила суд зменшити розмір заборгованості за спірний період проживання у кімнаті, у зв`язку із неналежним виконанням ТОВ «Черемшина 2012» вказаного вище договору оренди та змінити цей договір на договір найму вказаної кімнати.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідно до житлового законодавства з усіма громадянами, які мають сім`ю і мешкають в окремих кімнатах гуртожитку, повинні були бути укладені договори найму, а не договори оренди ліжко-місць. Позивач примусив відповідача укласти договір на його умовах. Однак, Вишнева міська рада рішенням від 12 жовтня 2017 року № 1-01/ХХІV скасувала рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради від 28 березня 2002 року № 22/37, і якби ОСОБА_1 могла передбачити такі обставини, вона б уклала договір на інших умовах. ТОВ «Черемшина 2012» під час здійснення підприємницької діяльності не надає комунальні послуги та не підтримує гуртожиток у належному стані, чим порушує пункт 6 договору. Також відповідач посилалася на вимоги частини 2 статті 652 ЦК України, якою передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання, що позивач наполягає і не бажає змінювати умови договору, а навпаки вважає договір про оренду ліжко-місць № 509 від 01 листопада 2014 року продовженим і в судовому порядку намагається отримати не передбачені умовами договору суми втрат від інфляції та трьох процентів річних.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року задоволено позов ТОВ «Черемшина 2012» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за орендну плату.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість за орендну плату за період з вересня 2015 року та по грудень 2018 року включно у розмірі 140 335 грн 90 коп., з яких: 68 886 грн - сума орендної плати, 15 185 грн 90 коп. - сума витрат від інфляції, 56 264 грн - 3 % річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» судовий збір у розмірі 881 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Черемшина 2012» судовий збір у розмірі 881 грн.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Черемшина 2012», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , про зменшення розміру заборгованості, зміну договору оренди на договір найму.

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що відповідачі не виконували обов`язок щодо внесення оплати за користування житлом за період з вересня 2015 року по грудень 2018 року, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість.

Квитанції про оплату за 10 місяців 2019 року, які були подані відповідачем до суду, не зараховані судом першої інстанції як сплата боргу за заявлений період позивачем (вересень 2015 року - грудень 2018 року включно), оскільки в кожній квитанції є призначення платежу, де вказано місяць, за який були оплачені кошти, та ці місяці не входять у спірний період, за який стягується заборгованість.

Відповідачі постійно проживають в гуртожитку та зареєстровані за адресою проживання, користуються послугами, а позивачем надано розрахунок заборгованості без включення до нього послуг за гаряче водопостачання та електропостачання, тому відсутні підстави для зменшення розміру заборгованості за спірний період проживання у зв`язку із неналежним виконанням позивачем договору оренди ліжко-місць від 01 листопада 2014 року № 509.

Позивачем за зустрічним позовом не обґрунтовано та не надано доказів впливу рішення Вишневої міської радо Києво-Святошинського району Київської області від 12 жовтня 2017 року про скасування рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради від 28 березня 2017 року № 22/37 «Про реєстрацію гуртожитків КЖКП «Агропромбудіндустрія» на виконання сторонами договору своїх обов`язків, або на право товариства укладати договори оренди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості та відмови у задоволенні зустрічного позову в частині зменшення розміру заборгованості і задовольнити вимоги зустрічного позову про зменшення розміру заборгованості.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи неповністю з`ясував обставини, що мають суттєве значення для спірних правовідносин, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.

З 30 вересня 2016 року ТОВ «Черемшина 2012» не є платником податку на додану вартість, а свідоцтво платника ПДВ анульовано, про що ОСОБА_1 стало відомо вже після ухвалення рішення першої інстанції, тому ціна оренди одного ліжко-місця має становити 415 (498-83) грн., а фактичний розмір ціни оренди ліжко-місць складає: 415 грн х 3 л/м = 1 245 грн.

При розрахунку до заборгованості з орендної плати включена сума 9 126 грн., яка необґрунтована належними доказами, не відноситься до періоду за який стягується заборгованість та знаходиться за межами строку позовної давності відповідно до статей 256, 257 ЦК України.

Оскаржуване судове рішення ухвалене без дослідження витребуваної у позивача бухгалтерської довідки про фактично сплачені ОСОБА_1 кошти за спірний період, яку відповідач так і не надав суду першої інстанції.

ОСОБА_1 надавала суду першої інстанції платіжну квитанцію від 20 липня 2020 року про сплату заборгованості за спірний період у розмірі 59 760 грн., але судом першої інстанції не надана оцінка вказаному доказу та помилково не ухвалене рішення про закриття провадження у справі.

Від ТОВ «Черемшина 2012» до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, якому воно просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що у судових засіданнях встановлено та сторонами не заперечувався факт наявності договору, укладеного між ТОВ «Черемшина 2012» та відповідачем. Відповідно до пункту 4 указаного договору відповідач зобов`язана вносити на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць. Судом першої інстанції на законних підставах стягнуто з відповідача 3 % річних та індекс інфляції. Твердження ОСОБА_1 про незастосування судом вимог статей 256, 257 ЦК України щодо врахування заборгованості у розмірі 9 126 грн є безпідставним, оскільки наслідки спливу позовної давності застосовуються судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення, а ОСОБА_1 з такою заявою не зверталася. 20 липня 2020 року ОСОБА_1 сплачено грошові кошти у розмірі 59 760 грн у якості оплати за користування ліжко-місцями після грудня 2018 року, тому ця сума не була врахована при розрахунку заборгованості за період з вересня 2015 року по грудень 2018 року. Також не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги відносно ОСОБА_2 , оскільки апелянтом є ОСОБА_1 , яка не має процесуального права діяти в інтересах ОСОБА_2 .

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, апеляційної скарги та відзиву на неї, враховує таке.

Судом встановлено, що ТОВ «Черемшина 2012» на праві приватної власності належать приміщення загальною площею 5 811 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06 квітня 2013 року (а. с. 8).

01 листопада 2014 року між ТОВ «Черемшина 2012» та ОСОБА_1 укладений договір № 509 оренди трьох ліжко-місць у кімнаті АДРЕСА_1 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (надалі по тексту - договір) (а. с. 4).

Відповідно до пункту 3 договору ціна оренди одного ліжко-місця становить 498 грн., у тому числі ПДВ 83 грн., за один календарний місяць та включає в себе плату за користування додатковим інвентарем, обладнанням та меблями, плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання гуртожитку та прибудинкової території.

Щомісячна орендна плата вноситься орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця один раз на місяць не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць (пункт 4 договору). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2015 року (пункт 13 договору).

Відповідно до планового кошторису на утримання гуртожитку ТОВ «Черемшина 2012» на ІV квартал 2014 року та розрахунку ціни оренди, ціна за одне ліжко-місце становить 498 грн та складається з собівартості оренди у розмірі 413 грн 44 коп. та податку на додану вартість у розмірі 20 % - 83 грн (а. с. 6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з карток реєстрації форми 16 (а. с. 10-11).

Відповідно до частини 1 статі 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Статтею 764 ЦК України визначено, що якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання

Враховуючи, що стороною договору на підставі якого заявлено позов про стягнення заборгованості є відповідач ОСОБА_1 , керуючись статтями 629, 541 ЦК України, колегія апеляційного суду вважає, що боржником за вказаним договором та належним відповідачем у справі є ОСОБА_1 , солідарне зобов`язання у відповідача ОСОБА_2 на підставі вказаного договору не виникло, отже позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором до останнього не підлягають задоволенню.

За період з вересня 2015 року та по грудень 2018 року (40 місяців) відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконувала, орендну плату у розмірі та у строки, що визначені договором, не сплачувала.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія апеляційного суду враховує, що з наданих ОСОБА_1 суду першої інстанції квитанції про оплату за оренду (а.с. 112-122 т. 1) вбачається, що оплата проведена за період, що не входить до спірного періоду заборгованості, будь які інші докази на підтвердження погашення відповідачами заборгованості за спірний період у матеріалах справи відсутні.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості (довідка про заборгованість за оренду 3л/м у гуртожитку на а.с. 84 т.1) з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія апеляційного суду встановила, що пунктом 3 договору розмір орендної плати за одне ліжко-місце визначено у 498 грн., а орендарю відповідно до пункту 1 договору передано у користування 3 ліжко-місця, тому розмір орендної плати за один місяць обраховані позивачем правильно (498 х 3 = 1 494 грн.).

Уклавши договір оренди ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання щомісячно сплачувати орендну плату у розмірі визначеному пунктом 3 договору, договір оренди є чинним і відповідачем вимоги про визнання його недійсним в цілому чи в окремій частині не заявлялися.

У графі «всього за період» довідки про заборгованість за оренду позивачем також правильно обрахована сума заборгованості 59 760 грн., яка є добутком між розміром орендної плати за один місяць та кількістю місяців оренди (40) за період з вересня 2015 року по грудень 2018 року (1 494 грн * 40 місяців).

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань орендарем, відповідачем ОСОБА_1 , за вказаний період у неї виникла заборгованість по орендній платі за оренду трьох ліжко-місць у гуртожитку ТОВ «Черемшина 2012», у розмірі 59 760 грн.

Разом з тим, відповідно до довідки про заборгованість за оренду заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вказаний період становить 68 886 грн та складається із заборгованості станом на 01 вересня 2015 року у розмірі 9 126 грн та заборгованості у розмірі 59 760 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача заявлені за період з вересня 2015 року та по грудень 2018 року, підстави для включення до суми заборгованості - 9 126 грн., - відсутні, на що суд першої інстанції помилково не звернув уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою від 28 липня 2021 року про приєднання до матеріалів справи доказів сплати під час розгляду справи заборгованості з орендної плати у розмірі 59 760 грн 90 коп. (квитанції №0.0..1 від 20 липня 2020 року) та про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету позову (а.с. 184-186 т. 1).

А також, відповідач ОСОБА_1 надала письмові пояснення від 12 квітня 2021 року, де зазначила про відсутність предмету спору у зв`язку зі сплатою заборгованості з орендної плати (а.с. 218-219 т. 1).

Разом з тим, дослідивши матеріали справи шляхом відтворення технічного запису судового засідання Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 квітня 2021 року, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані клопотання не були розглянуті судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду 18 жовтня 2021 року колегією апеляційного суду було оглянуто оригінал квитанції №0.0..1 від 20 липня 2020 року, завірена копія якої знаходиться на а.с. 186 т. 1, про сплату ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» за гуртожиток кімната №509 заборгованості за період з 2015 року по грудень 2018 року у розмірі 59 760 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду встановила, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 з орендної плати у розмірі 59 760 грн за період з вересня 2015 року по грудень 2018 року, - відсутня, оскільки повністю сплачена відповідачем під час судового розгляду, на що суд першої інстанції помилково не звернув уваги.

Разом з тим, судом першої інстанції з яким погодився і суд апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови договору оренди за період з 2015 року по грудень 2018 року, що є підставою для застосування до останньої відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості (довідка про заборгованість за оренду 3л/м у гуртожитку на а.с. 84 т.1) з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія апеляційного суду встановила, що розрахунок 3% річних здійснений з урахуванням суми заборгованості у розмірі 9 126 грн., яка апеляційним судом виключена з суми заборгованості, та крім того 3 % річних у розмірі 56 264 грн нараховані на загальну суму основної заборгованості у розмірі 59 760 грн., що викликає сумнів у правильності розрахунку, тому апеляційний суд вважає за необхідне здійснити самостійний розрахунок 3% річних.

Розрахунок 3% річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою:

сума боргу*3% /365 (кількість днів у році)*кількість днів прострочення.

Оскільки у справі однакові суми боргу за кожний місяць прострочення, тому апеляційний суд розраховує 3 % за загальною сумою боргу з урахуванням кількості днів прострочення.

Строк виконання зобов`язання що сплати за оренду за спірний період відповідно до пункту 4 договору настав 15 вересня 2015 року, а отже 3% річних необхідно нараховувати з 16 вересня 2015 року.

Таким чином, 3 % річних відповідно до заявлених позовних вимог за період з 15 вересня 2015 року по 31 грудня 2018 року становлять 5 913 грн 78 коп. (59 760 грн х 3 % / 365 х 1 203) і саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 користь позивача.

Також, дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія апеляційного суду встановила, що розрахунок загальної суми інфляційних втрат здійснений шляхом множення індексу інфляції на суму заборгованості за наростаючим підсумком, а не на суму заборгованості за кожний окремий місяць, який входить до періоду заборгованості, тому апеляційний суд вважає за необхідне здійснити самостійний розрахунок, тільки стосовно тих місяців де була інфляція:

вересень 2015 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,023 = 34 грн 37 коп.; листопад 2015 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,020 = 29 грн 88 коп.; грудень 2015 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,030 = 44 грн 82 коп.; січень 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,009 = 13 грн 45 коп.; березень 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,010 = 14 грн 94 коп.; квітень 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,035 = 52 грн 29 коп.; травень 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,001 = 1 грн 49 коп.; вересень 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,018 = 26 грн 89 коп.; жовтень 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,028 = 41 грн 83 коп.; листопад 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,018 = 26 грн 89 коп.; грудень 2016 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,009 = 13 грн 45 коп.; січень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,011 = 16 грн 43 коп.; лютий 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,010 = 14 грн 94 коп.; березень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,018 = 26 грн 89 коп.; квітень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,009 = 13 грн 45 коп.; травень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,013 = 19 грн 42 коп.; червень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,016 = 23 грн 90 коп.; липень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,002 = 2 грн 98 коп.; вересень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,020 = 29 грн 88 коп.; жовтень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,012 = 17 грн 92 коп.; листопад 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,009 = 13 грн 45 коп.; грудень 2017 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,010 = 14 грн 94 коп.; січень 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,015 = 22 грн 41 коп.; лютий 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,009 = 13 грн 45 коп.; березень 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,011 = 16 грн 43 коп.; квітень 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,008 = 11 грн 95 коп.; серпень 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,001 = 1 грн 49 грн.; вересень 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,019 = 28 грн 38 коп.; жовтень 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,017 = 25 грн 39 коп.; листопад 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,014 = 20 грн 91 коп.; грудень 2018 року сума боргу 1 494 грн * індекс інфляції 0,008 = 11 грн 95 коп.

Таким чином, сума інфляційних втрат відповідно до заявлених позовних вимог за період з 15 вересня 2015 року по 31 грудня 2018 року становить 451 грн 11 коп. і саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 користь позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги щодо оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, колегія апеляційної суду встановивши, що ТОВ «Черемшина 2012» надано розрахунок заборгованості без включення до нього послуг за гаряче водопостачання та електропостачання, ОСОБА_1 не обґрунтовано та не надано доказів впливу рішення Вишневої міської радо Києво-Святошинського району Київської області від 12 жовтня 2017 року про скасування рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради від 28 березня 2017 року № 22/37 «Про реєстрацію гуртожитків КЖКП «Агропромбудіндустрія» на виконання сторонами договору своїх обов`язків, або на право товариства укладати договори оренди, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Подільського Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині стягнення заборгованості ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Оскільки, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду в частині первісного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, в іншій частині позовних вимог - відмовити, оскаржуване рішення суду в частині зустрічного позову - залишити без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що оплата заборгованості за договором здійснена відповідачем ОСОБА_1 під час судового розгляду, підстави для стягнення на її користь судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, - відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 рокув частині первісного позову скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» інфляційні витрати у розмірі 451 грн 11 коп., 3 % річних - 5 913 грн 78 коп. за період з вересня 2015 року та по грудень 2018 року включно.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині зустрічного позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 21 жовтня 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Є.М. Суханова

Л.П. Сушко