ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 669/413/21
Провадження № 22-ц/4820/1386/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу № 669/413/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Білогір`я молокопродукт» на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2021 року (суддя Давидюк О. І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Білогір`я молокопродукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

28 квітня 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що з 07 жовтня 2020 року по 30 листопада 2020 року та з 01 грудня 2020 року по 16 грудня 2020 року вона працювала у ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт» на посаді інженера-лаборанта і 16 грудня 2020 року звільнена з роботи за згодою сторін. При звільненні з нею не проведений розрахунок, заборгованість по заробітній платі складає 10849,78 грн.

Тому позивачка просила стягнути з ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт» 10849,78 грн невиплаченої заробітної плати.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 10849,78 грн. Вирішено питання про судовий збір. Рішення суду у частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на незаконність і необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги те, що у день звільнення 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 мала вихідний і не працювала. Вимогу про розрахунок не ставила, а тому зобов`язання у ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт» з виплати їй належних сум у розумінні трудового законодавства не настало. Зазначає, що товариство суму невиплаченої заробітної плати не оспорює і від її виплати не відмовляється, проте кошти не виплачені з вини самої позивачки, а тому відсутній предмет спору. Провадження у справі підлягає закриттю. Суд не надав оцінку запереченням відповідача, рішення суду є невмотивованим.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_1 з 07 жовтня 2020 року по 30 листопада 2020 року і з 01 грудня 2020 року по 16 грудня 2020 року працювала на посаді інженера-лаборанта у ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт».

Відповідно до наказу від 16 грудня 2020 року № 124-К позивачка з 16 грудня 2020 року звільнена з роботи на підставі частини 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки.

Зі змісту листа управління Держпраці у Полтавській області від 18 березня 2021 року № 16-П312/01/15-04/256, а також наданих сторонами розрахункових листків за жовтень 2020 року - січень 2021 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складає 10849,78 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що проведення розрахунку із звільненим працівником є обов`язком підприємства.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

На підставі статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу.

Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Сума невиплаченої позивачці заробітної плати у розмірі 10849,78 грн, відповідачем не оспорюється.

Суд першої інстанції, установивши, що у день звільнення всі належні ОСОБА_1 суми виплачені не були, розрахунок не проведений, вірно зазначив про обґрунтованість позовних вимог і стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 10849,78 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачка не пред`явила до товариства вимогу про виплату розрахункових коштів, не заслуговує на увагу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ураховуючи зазначені положення законодавства України, звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась).

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року у справі № 682/3060/16-ц.

Проте заборгованість по заробітній платі не виплачена ОСОБА_1 у період після звернення з позовом до суду до ухвалення судового рішення.

Безпідставними є посилання ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт» на не дотримання вимог щодо вмотивованості судового рішення.

Рішення суду першої інстанції містить достатні мотиви, на яких воно ґрунтується, а тому, на думку колегії суддів, є вмотивованим.

Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються висновок суду першої інстанції та не впливають на законність рішення суду.

Європейський суд з прав людини у пункті 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Білогір`я молокопродукт» залишити без задоволення.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта