Справа № 452/2095/21 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/811/2713/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Ждан К.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Костишина Назара Михайловича,

В С Т А Н О В И В :

03.06.21р. ОСОБА_1 звернувся в Самбірський міськрайонний суду Львівської області із даною скаргою, в якій просить поновити пропущений ним процесуальний строк, прийняти скаргу до розгляду та визнати дії державного виконавця протиправними щодо складання Розрахунку заборгованості аліментних зобов`язань і скасувати цей розрахунок; допустити до участі в справі представника ОСОБА_2 .

Заявником стосовно строку звернення до місцевого суду зазначено, що спірний Розрахунок державним виконавцем сформовано 22.04.21р., про порушення було складено також протокол №20 від 24.04.21р., який він отримав 22.04.21р. і зробив у ньому запис про власну незгоду; а Дрогобицьким судом 20.05.2021 року розгляд справи було відкладено на 09.06.21р. у зв`язку із цим зверненням про оскарження дій державного виконавця. ОСОБА_1 мотивує пізнє подання скарги захворюванням, а також тим, що державним виконавцем йому не було роз`яснено його прав, не враховано життєвих обставин та фінансового становища і, в тому числі накладено штраф та завдано моральних страждань. На противагу цьому заявник ОСОБА_1 контактує зі своєю дитиною і старається в допомозі.

Ухвало Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку подання скарги на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишина Назара Михайловича, - залишено без розгляду.

Роз`яснено заявнику право на можливість повторного звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу, що його стан здоров`я не дозволяв йому своєчасно і виважено прийняти відповідне рішення щодо дій державного виконавця. Зазначає, що державний виконавець не роз`янив йому його права. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Самбірського районного суду Львівської області від 04 червня 2021 року, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і зобов`язати суд першої інстанції продовжити розгляд справи і поновити строк на подання скарги на дії державного виконавця.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13 жовтня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 25 жовтня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги без розгляду, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 пропустив строк без поважних причин.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Відповідно до ст. 449 цього кодексу скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи . Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

22 квітня 2021 року державним виконавцем складено оскаржуваний розрахунок по аліментах.

Відповідно саме з цього моменту розпочався перебіг десятиденного строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця та який закінчився 03 травня 2020 року, тоді як скарга була подана значно пізніше, а саме 03 червня 2021 року, що свідчить про пропуск строку на звернення зі скаргою.

З доводів поданої скарги на дії державного виконавця вбачається, що про дії державного виконавця з якими він не погоджується він дізнався 20 травня 2021 року

Як вбачається з матеріалів справи, в скарзі на дії державного виконавця взагалі не наводить жодних причин пропуску строку для подання скарги і не долучено жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого.

Зважаючи на пропущення ОСОБА_1 строку без поважних причин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність застосування наслідків пропущення процесуальних строків, передбачені ст.126 ЦПК України, в зв`язку чим у поновленні строку відмовив, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишив без розгляду.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2021 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник