Справа № 346/5381/21
Провадження № 2-з/346/48/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до Коломийської міської ради Івано-Франківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання незаконними та скасування рішень Коломийської міської ради, державних реєстрацій земельних ділянок, рішень про державну реєстрацію прав,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 року позивач звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом та заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом: накладення арешту на земельні ділянки площею 0,0100 га (кадастровий номер :15:005:0079) та площею 0,0100 га (кадастровий номер :15:005:0082), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , призначених для будівництва індивідуальних гаражів, власниками яких є відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; заборонити Коломийській міській раді (відділу архітектури і будівництва) видавати дозвільні документи на будівництво індивідуальних гаражів на вказаних земельних ділянках; заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будь-які дії по будівництву на вищевказаних земельних ділянках; заборонити Коломийській міській раді ухваляти рішення стосовно земельної ділянки, яка обліковується за будинком АДРЕСА_1 .

В цій заяві позивач вказує, що предметом спору в цій справі є вказані земельні ділянки, які передані у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва індивідуальних гаражів. Реалізовуючи права власності на дані земельні ділянки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вправі їх відчужити, а також розпочати будівництво індивідуальних гаражів, а Коломийська міська рада видати їм відповідну документацію на це будівництво. Спірні земельні ділянки можуть бути неодноразово переоформлені на третіх осіб, при задоволенні її позову відчуження спірних земельних ділянок призведе до необхідності подачі нових позовів, що утруднить поновлення порушених її прав. Існує реальна можливість вчинення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Коломийською міською радою дій, спрямованих на забудову спірних земельних ділянок. Будівництво гаражів на цих земельних ділянках не тільки порушить її та третіх осіб без самостійних вимог право власності на господарську споруду, що знаходиться на спірній земельній ділянці, переданій у власність ОСОБА_3 , але і в разі задоволення позову, відновлення цих прав буде значно ускладнене, споруджені гаражі підлягатимуть знесенню, що призведе до необхідності подачі нового позову, збільшить час та витрати на відновлення її прав, унеможливить виконання рішення суду по даній справі.

Крім того, виходячи зі змісту оспрюваних нею рішень Коломийської міської ради остання вважає, що земельна ділянка, яка обліковується за будинком АДРЕСА_1 , відноситься до земель запасу і тому існує можливість того, що міська рада і решту земельної ділянки, яка обліковується за вказаним будинком передасть у власність третім особам. При задоволенні її позову виконання рішення суду буде утруднене, а позивач змушена буде звертатися до суду за захистом її прав співвласника господарської споруди та землекористувача з новими позовами.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст.153 та ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України. Зокрема зазначеною нормою визначено, що позов може бути забезпечено і шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (пп. 1, 2 ч. 1).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом позову в даній справі є земельні ділянки, які передані у власність відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва індивідуальних гаражів.

Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дійсної вартості вказаного нерухомого майна, яка б дала змогу визначити співмірність із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вказані відповідачі, реалізовуючи права власності на дані земельні ділянки можуть їх відчужити, а також розпочати будівництво індивідуальних гаражів, а Коломийська міська рада видати їм відповідну документацію на це будівництво. Тобто у цьому випадку відсутні підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заява позивача про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого утруднення виконання рішення суду в даній справі в разі задоволення позову. Саме лише припущення щодо можливості вчинення відповідачами дій, спрямованих на забудову вказаних земельних ділянок та що споруджені гаражі підлягатимуть знесенню, що призведе до необхідності подачі нового позову, а також можливої передачі решти земельної ділянки, що обліковується за вказаних будинком, у власність третім особам чи можуть бути неодноразово переоформлені на третіх осіб не може свідчити про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб (шляхом заборони Коломийській міській раді (відділу архітектури і будівництва) видавати дозвільні документи на будівництво індивідуальних гаражів на вказаних земельних ділянках та ухвалювати рішення стосовно земельної ділянки, що обліковується за будинком, не співвідноситься із частиною заявлених позовних вимог, оскільки вони можуть бути спрямовані на обмеження прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення даної заяви.

Крім того, ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12.10.2021 року в справі № 346/3434/19 аналогічну позовну заяву залишено без розгляду та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою цього суду від 26.07.2019 року, що були аналогічні вимогам, зазначеним в розглядуваній заяві про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 151-153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до Коломийської міської ради Івано-Франківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання незаконними та скасування рішень Коломийської міської ради, державних реєстрацій земельних ділянок, рішень про державну реєстрацію прав, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Яремин М. П.