Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Справа153/1071/21

Провадження2/153/211/21-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором, в якому просить: стягнути із відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором №20111 від 21.06.2019, яка станом на 11.06.2021 становить 31130,03 грн., та складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) 20250,00 грн.; проценти за користування кредитом 2395,03 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів 3268,36 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1628,57 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 116,91 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 3226,50 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 244,66 грн., а також стягнути судовий збір. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21.06.2019 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено Кредитний договір №20111. Згідно умов Договору (п.п.2.2-2.3 Договору) відповідачу було видано кредит в сумі 45000 грн. на придбання обладнання і матеріалів для проведення робіт із теплоізоляції зовнішніх стін, підвальних приміщень, горищ, покрівель та фундаментів; та світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склом, та відповідне додаткове обладнання до них, строком на 36 місяців, з терміном остаточного повернення не пізніше 21 червня 2022 року. Як передбачено п.3.2.1. Кредитного договору, надання кредиту Банк здійснює одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок для видачі позичальнику з подальшим перерахуванням в безготівковій формі кредитних коштів на поточний рахунок ПП ОСОБА_2 , код отримувача НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в «Приватбанк» МФО банку 302689. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99 річних, яка є фіксованою (п.2.4.1 Договору). Відповідно до п.2.4.2 Договору, проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного Кредитним договором. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу або сплати процентів за користування кредитом та сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відповідачу надсилалась претензія від 17.03.2021 за №101.20-11/331 з вимогою погашення заборгованості за кредитом, проте дана претензія залишилася без відповіді. На сьогоднішній день відповідач продовжує порушувати умови Кредитного договору, а саме: допущену прострочену заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків та неустойку. Станом на 11.06.2021 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 31130,03 грн. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом.

Разом з тим, 20.07.2021 за вхід.№4702 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Заява мотивована тим, що 01.07.2021 відповідачем було здійснено часткове погашення боргу в сумі 8500 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит №20111 від 21.06.2019, яка становить 22630,03 грн. Окрім того, 04.10.2021 за вхід.№6480 через канцелярію суду від позивача надійшло письмове пояснення в якому зазначено, що 14.07.2021 банком було подано заяву про зменшення позовних вимог. Після подання цієї заяви, 30.08.2021 відповідачем було здійснено часткове погашення боргу в сумі 8000 грн. Враховуючи погашення, заборгованість за Договором про споживчий кредит №20111 від 21.06.2019 становить 14630,03 грн. окрім того, 29.10.2021 за вхід.№7152 від позивача надійшло письмове пояснення, в якому позивач вказав, що заборгованість за Договором про споживчий кредит №20111 від 21.06.2019 становить 10880,03 грн., та складається: заборгованість за кредитом (основним боргом) 0,00 грн., проценти за користування кредитом 2395,03 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів 3268,36 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1628,57 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів 116,91 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 3226,50 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 244,66 грн.

Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з`явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони (вхід.№4703 від 20.07.2021) (а.с.54) в якій просив розгляд справи провести у відсутність представника позивача. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Сінчак О.В., який діє на підставі Ордеру серії ВН №169012 від 12.07.2021 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7225 від 01.11.2021, в якій просить суд справу слухати в його відсутність та відсутність відповідача, вимоги викладені у позовній заяві не визнають, оскільки у відповідності до п.4.4.2 та п.9.1 Договору про споживчий кредит №20111 від 21.06.2019 укладеного між керівником філії ТВБВ №10001/051 Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 спір врегульовано у позасудовому порядку та проведено оплату згідно узгоджених сторонами сум до погашення за виключенням пені, звільнення від сплати якої встановлено Законом України №691-ІХ від 16.06.2020. Просять суд відмовити у задоволені заявлених позивачем у справі вимог.

Заяви, клопотання: заява представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження (вхід..№4618 від 16.07.2021 (а.с.46-47)); заява представника позивача про зменшення позовних вимог (вхід..№4702 від 20.07.2021 (а.с.49-50)); заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони (вхід.№4703 від 20.07.2021 (а.с.54)); пояснення представника позивача (вхід.№6480 від 04.10.2021 (а.с.63)); клопотання представника відповідача про продовження процесуального строку встановленого судом, долучення до матеріалів справи письмових доказів та проведення підготовчого засідання за відсутності відповідача у судовому засіданні (вхід.№6516 від 05.10.2021 (а.с.67-68)); клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату відсотків за користування кредитними коштами (вхід.№7039 від 26.10.2021 (а.с.83-84)), пояснення представника позивача (вхід.№7152 від 29.10.2021 (а.с.85)).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 28.07.2021 (ухвала від 06.07.2021 а.с.38-42); перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 06.10.2021 на 11 годину 00 хвилин (ухвала від 28.07.2021 а.с.57-60); прийняття до провадження заяви позивача про зменшення позовних вимог, приєднання до матеріалів справи письмових доказів та закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.11.2021 на 13 годину 00 хвилин (ухвала від 06.10.2021 а.с.74-79), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів копії Договору про споживчий кредит №20111 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) від 21.06.2019 (а.с.14-19) судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідно до п.2.1 Договору банк зобов`язався надати відповідачеві, а відповідач має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути у передбачені Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку і на умовах, визначених договором. Кредит надавався в загальному розмірі 45000 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 21.06.2022. Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 45000 гривень, відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, комісію та пеню, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконала своєчасно своїх зобов`язань та допустила заборгованість станом на 11.06.2021 у сумі 31130 гривень 03 копійки (копія розрахунку заборгованості (а.с.26-27) та копія виписки по рахункам (а.с.2832). Разом з тим, судом встановлено, що банк направляв на адресу відповідача вимогу про повернення кредиту (а.с.25). Однак, як встановлено із останнього письмового пояснення позивача (а.с.85) станом на 23.10.2021 згідно заявлених вимог заборгованість відповідача перед позивачем складає 10880,03 грн., та складається: заборгованість за кредитом (основним боргом) 0,00 грн., проценти за користування кредитом 2395,03 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів 3268,36 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1628,57 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів 116,91 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 3226,50 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 244,66 грн. Окрім того, згідно квитанції № (#03) від 25.10.2021 відповідачем на рахунок позивача сплачено 2395,10 грн., тобто проценти за користування кредитом.

Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 погасила у повному обсязі борг за Договором про споживчий кредит №20111 від 21.06.2019, вказане підтверджується матеріалами справи, зокрема із копії Протоколу зустрічі з позичальником від 25.05.2021, який підписаний в.о. керуючого ТВБВ №10001/051 ОСОБА_3 (а.с.69) встановлено, що відповідач не погашала заборгованість у зв`язку із тимчасовими фінансовими труднощами, на час складання протоколу відповідач має стабільний дохід та можливість часткового погашення. Загальний розмір кредиту на час складання протоколу становить кредит 20250 грн., проценти 2395,03 грн. та пеня 3268,36 грн., всього 25913,39 грн. Сторони домовилися про погашення існуючого боргу не менше ніж 4318,90 грн. в місяць протягом шести місяців. Остаточна дата погашення до 01.10.2021. Із виписки по рахункам виконавця за період з 21.06.2019 по 04.10.2021 (а.с.70-72) судом встановлено, що заборгованість за основним боргом (кредитом) у відповідача відсутня. Залишок до погашення складає 5663,39 грн., з яких пеня 3268,36 грн. та проценти 2395,03 грн.

Із копії квитанції № (#03) від 25 жовтня 2021 року (а.с.84) судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 сплатила на користь позивача 2395 гривень 10 копійок процентів за користування кредитом. Вказані обставини жодним чином не спростовані позивачем.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п.4.4.2 та п.9.1 Договору про споживчий кредит №20111 від 21.06.2019 укладеного між керівником філії ТВБВ №10001/051 Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 спір врегульовано у позасудовому порядку та проведено оплату згідно узгоджених сторонами сум до погашення за виключенням пені, звільнення від сплати якої встановлено Законом України №691-ІХ від 16.06.2020

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів, трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, то суд зазначає наступне:

Відповідно до пункту 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що в разі допущення прострочення платежів споживач звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Крім цього, забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №1301 від 23.12.2020, №9 від 05.01.2021, №25 від 18.01.2021, №83 від 05.02.2021, №123 від 27.01.2021, №104 від 17.02.2021, №154 від 24.02.2021, №230 від 22.03.2021, №270 від 24.03.2021, №310 від 07.04.2021, №329 від 07.04.2021, №374 від 21.04.2021, №405 від 21.04.2021, №445 від 28.04.2021, №474 від 14.05.2021, №551 від 02.06.2021, №583 від 02.06.2021, №611 від 16.06.2021, №657 від 23.06.2021, №677 від 29.06.2021, №787 від 28.07.2021, №855 від 11.08.2021, №889 від 18.08.2021, №954 від 13.09.2021, №981 від 22.09.2021, №1003 від 20.09.2021, №1066 від 11.10.2021, №1096 від 20.10.2021, №1102 від 25.10.2021) на всій території України з 12.03.2020 року до 31.12.2021, встановлений карантин.

Таким чином, у період з березня 2020 року і на день розгляду справи в суді, дія карантину в Україні продовжується.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», неправомірно, всупереч вимогами Закону України «Про споживче кредитування» нарахувало пеню за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів, 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом по кредиту за Договором про споживчий кредит №20111 від 21.09.2019 під час дії карантину, що законом забороняється.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) передбаченої пунктом 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», станом на 02 листопада 2021 року у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за Договором про споживчий кредит №20111 від 21.06.2019, оскільки відповідачем сплачена сума заборгованості за основним боргом, а також сума процентів за користування кредитом.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням №4498 (#03) від 22.06.2021, за правилами ст.141 ЦПК України необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, пункту 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т. В. Гаврилюк