27.10.2021 Справа № 756/9451/21
Унікальний №756/9451/21
Провадження №2/756/5035/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участі секретаря Гриненко Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі довідки виданої Житлово-будівельним кооперативом «Мікрон» Шевченківського району міста Києва 05 квітня 1993 року за № 1536/1034 належить та зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентаризації 13 жовтня 1993 року у реєстровій книзі за №71 за реєстровим номером №730. У 2004 році ОСОБА_3 відчужила 3/4 частину квартири АДРЕСА_1 позивачу, на підставі договору дарування 3/4 частини квартири серія ВВК №990987 посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Шевченко Н.М., зареєстровано в реєстрі за номером 9С-1947 від 22 вересня 2004 року, та реєстраційного свідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна записаного в реєстрову книгу № 71-289 за реєстровим номером №730 віл 16 листопада 2004 року. Відповідно до витягу реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 наданого відділом реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації у зазначеній квартирі станом на 07.06.2021 року зареєстровано постійне місце проживання наступних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Прізвище та по-батькові ОСОБА_2 було змінено та внесені відповідні зміни в актовий запис №2 від 08 квітня 2003 року та внесені відомості про батьків на підставі того, що він був усиновлений позивачем та її чоловіком ОСОБА_5 на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2011 року. Однак, відповідач фактично ніколи не проживав його фактичним місцем проживання було за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживав однією сім`єю разом з позивачем та її чоловіком як прийомними батьками. Згодом, за особистим переконанням відповідача відмовитись від батьків, які його усиновили та звернення відповідача у червні 2018 року до служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, було відкрито провадження по цивільній справі №363/2622/18 про скасування усиновлення ОСОБА_2 . При цьому, відповідач зазначив при розгляді справи №363/2622/18, що з червня 2019 року проживає у хрещеної матері ОСОБА_9 в АДРЕСА_4 . З вересня 2018 року проживав у гуртожитку ДНЗ «Катюжанське вище професійне училище». Зазначив, що цього року закінчив перший курс училища. В подальшому на період навчання планує знову проживати у гуртожитку. Позивачів та будинок у якому весь час проживав залишив самостійно, добровільно, без будь-якого тиску і за власним бажанням. З позивачами зараз не проживає і з ними жити не буде. Висловив бажання повернути своє прізвище та по батькові ОСОБА_10 . Зазначив, що усвідомлює усі наслідки скасування усиновлення, яке відповідає його інтересам. В прийомну родину він більше не повернеться. Зазначив, що не хоче, щоб позивачі були його батьками, позов повністю підтримує і просить усиновлення скасувати, оскільки знайшов свою біологічну родину з якою бажає проживати. Відповідно до довідки №147 від 05 травня 2021 року наданої ДНЗ «Катюжанське вище професійне училище» відповідач дійсно навчається з 03.09.2018 року в ДНЗ «Катюжанське вище професійне училище» на денній формі навчання та в період навчання з 2018 року проживає у гуртожитку ДНЗ « Катюжанське вище професійне училище ». Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15.07.2019року скасовано усиновлення ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) усиновлювачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Відповідач, який ніколи не проживав у квартирі без поважних причин, чим порушує права власника на вільне володіння, користування та розпорядження. Перешкод у користуванні квартирі відповідачам ніхто не створював і не створю наразі. Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 дійсно належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування 3/4 частини квартири серія ВВК №990987 посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Шевченко Н.М., зареєстровано в реєстрі за номером 9С-1947 від 22 вересня 2004 року, та реєстраційного свідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна записаного в реєстрову книгу № 71-289 за реєстровим номером №730 віл 16 листопада 2004 року(а.с. 9-11).

У спірній квартирі зареєстровані - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що підтверджується витягом реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 наданого відділом реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації у зазначеній квартирі станом на 07.06.2021 року( а.с.20) .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2011 року позивач ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_5 було усиновлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому змінено прізвище, ім`я, по-батькові на ОСОБА_2 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15.07.2019року скасовано усиновлення ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) усиновлювачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( а.с.13-18).

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин і тому втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню.

З викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 137, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко