ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2413/21

Головуючий у першій інстанції Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1043/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафіїва О.К., Харечко Л.К.,

секретар:Шапко В.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Чернігівська обласна рада

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Чернігівська обласна рада

Оскаржується рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 квітня 2021 року, повний текст складено 30 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Чернігівської обласної ради на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення її на посаді начальника КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради за період з 03 травня 2019 року по 05 березня 2021 року в сумі 234278 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 травня 2019 року визнано незаконним та скасовано рішення Чернігівської обласної ради №62-11/VII від 07.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017 року; рішення в частині поновлення її на посаді. допущено до негайного виконання. Проте, станом на 05 березня 2021 року вказане рішення суду не виконане.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 квітня 2021 року позов задоволено та стягнуто з Чернігівської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 03 травня 2019 року по 05 березня 2021 року включно в сумі 234278 грн.( з даної суми не відраховані податки і обов`язкові платежі); вирішено питання про відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі Чернігівська обласна рада просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що рішенням обласної ради від 28 березня 2018 року, яке не скасовано та є чинним, контракт від 19 червня 2013 року укладений між управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та ОСОБА_1 , припинив свою дію, а тому у зв`язку з закінченням строку дії трудового контракту, відсутні підстави для сплати середнього заробітку. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що заробітна плата виплачувалася позивачці в КП «Чернігівське МБТІ, а тому Чернігівська обласна рада не є належним відповідачем щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що наказом генерального директора КП «Чернігівське МБТІ» від 08 травня 2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника підприємства з 07 грудня 2017 року, але остання категорично відмовляється приступати до виконання своїх обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 травня 2019 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2019 року, визнано незаконним та скасовано рішення Чернігівської обласної ради № 62-11/VII від 07 грудня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради з 07 грудня 2017 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Кузьменка О.С. від 14 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 750/14127/17, виданого 02 травня 2019 року Деснянським районним судом м.Чернігова, про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради (а.с. 39-40).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Кузьменка О.С. від 12 березня 2020 року вказане виконавче провадження закінчено, оскільки рішення суду не було виконане боржником, але рішення не може бути виконане без участі боржника.

Згідно розрахунку позивачки, розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 03.05.2019 року по 05.03.2021 рік включно становить 234278 грн. (а.с. 48). Правильність проведеного розрахунку в ході розгляду справи не оспорювалась.

Відповідно до ст.. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що Чернігівська обласна рада не виконала свого обов`язку щодо виконання рішення суду про поновлення позивачки на посаді, а тому має нести відповідальність, встановлену статтею 236 КЗпП України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням обласної ради від 28 березня 2018 року, яке не скасовано та є чинним, контракт від 19 червня 2013 року, укладений між управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та ОСОБА_1 , припинив свою дію, а тому у зв`язку з закінченням строку дії трудового контракту, відсутні підстави для сплати середнього заробітку, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зміни в контракт були внесені вже після звільнення позивачки та в односторонньому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що заробітна плата виплачувалася позивачці в КП «Чернігівське МБТІ, а тому Чернігівська обласна рада не є належним відповідачем щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 травня 2019 року, яке набрало законної сили, саме рішення Чернігівської обласної ради про звільнення позивачки було визнане незаконним і саме на Чернігівську обласну раду покладений обов`язок виконати рішення суду та поновити ОСОБА_1 на посаді.

Доводи апеляційної скарги про те, що наказом генерального директора КП «Чернігівське МБТІ» від 08 травня 2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника підприємства з 07 грудня 2017 року, але остання категорично відмовляється приступати до виконання своїх обов`язків не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 травня 2019 року, яке набрало законної сили, саме рішення Чернігівської обласної ради про звільнення позивачки було визнане незаконним і саме на Чернігівську обласну раду покладений обов`язок виконати рішення суду та поновити ОСОБА_1 на посаді. Крім того, матеріали справи не містять доказів ознайомлення позивачки з наказом генерального директора КП «Чернігівське МБТІ» від 08 травня 2019 року про її поновлення на посаді начальника підприємства.

Керуюсь ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної ради залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 листопада 2021 року.

Головуюча: Судді: