Справа № 727/1180/21
Провадження № 2/727/754/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань: Дячук І.М. розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ), інтереси якої представляє адвокат Спіжавка Тарас Георгійович до Моторного страхового бюро України (, місце реєстрації: м. Київ, Русанівський бульвар, 8) про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньої транспортної пригоди, - ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача - Моторного страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2020 року о 14 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул. Сковороди, 17, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 став учасником дорожньої транспортної пригоди, після чого залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.10а Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП України, що було встановлено в судовому засіданні та постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.11.2020 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а також постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.11.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Власником пошкодженого транспортного засобу Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 є - ОСОБА_5 .

Окрім наведеного, аргументує позов і тим, що в результаті вчинення водієм ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди, їй було завдано значних збитків, які полягають в тому, що було пошкоджено транспортний засіб Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 . Даний транспортний засіб зареєстрований на ОСОБА_5 , який перебуває із нею в родинних зв`язках, проте, його фактичним, постійним користувачем є вона, яка керує вказаним автомобілем, згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху, на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Зазначила, що згідно полісу № 114892700 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вона застрахувала транспортний засіб Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 , в ПАТ «Страхова Компанія «Уніка».

Оскільки, на момент вчинення ДТП даний поліс був чинний, 16.11.2020 р. її представником - ОСОБА_6 , згідно ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Після чого на електронну адресу прийшло повідомлення від МТСБУ про присвоєння особистого кабінету потерпілого і повідомлено про можливість моніторити стан справи щодо врегулювання вимоги на отримання регламентної виплати. Вказує, що 18.11.2020 року ним до Моторного (транспортного) страхового бюро України було надіслано заяву про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповіді з МТСБУ так і не надійшло, однак в телефонному режимі повідомлено, що сума страхового відшкодування встановлюється.

Посилається на те, що 26.01.2020 року електронною поштою надійшла відповідь з МТСБУ про виплату відшкодування в розмірі 13 324,01 грн. 27.01.2021 року МТСБУ виплатило по даному страховому випадку - 13 324,01 грн., проте вищевказана виплата не покриває завданої матеріальної шкоди.

Вважає, що відповідно до вимог закону, з МТСБУ підлягає стягненню частина матеріального збитку, якого вона зазнала за мінусом виплаченої суми, а саме, у розмірі: 50 000 грн. (- розмір страхової суми відповідно до п.9.2.Закону) та 13 324, 01 грн. - ( - розмір страхового відшкодування, який виплатив МТСБУ) = 36 675, 99 грн. Просить, стягнути з МТСБУ на свою користь страхову суму за шкоду, заподіяну майну, а саме автомобілю Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 в розмірі 36675,99 грн., а також стягнути судові витрати.

Рух справи та позиція сторін

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.02.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача - Моторного страхового бюро України 09.03.2021 року подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позовні вимоги останній не визнав та зазначив, що страхові компанії та МТСБУ не є особами, з вини яких потерпілим завдана шкода. Розмір страхового відшкодування або регламентної виплати обмежується або договором або законом, а тому реалізація абсолютного права потерпілого може бути компенсована за рахунок виключно винної особи. ДТП сталося з вини ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу складає 13324,01 грн. Дана сума була перерахована на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_5 , про отримання якої позивака не заперечує. Також зазначив, що позивачка не є власником транспортного засобу та не уповноважена останнім на вчинення дій, пов`язаних як з отриманням страхового відшкодування, так і на звернення до суду від імені потерпілого. Просить в задоволенні позову відмовити. Стягнути з позивачки судові витрати та витрати, пов`язані з правовою допомогою у розмірі 2000,00 грн.

31.03.2021 року на адресу суду надійшли пояснення від представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Оначишич В.А., в яких, остання зазначила, що транспортний засіб Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 зареєстрований за родичем позивачки - ОСОБА_5 . Разом з цим, позивач ОСОБА_1 є постійним фактичним користувачем автомобіля згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху, на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно полісу № 114892700 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вона застрахувала транспортний засіб Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 , в ПАТ «Страхова Компанія «Уніка». 27.01.2021 року МТСБУ виплатило по даному страховому випадку - 13 324,01 грн. Зазначила, що особа, яка і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Просить позовні вимоги - задовольнити.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 05.04.2021 року по справі призначена судова - автотехнічна експертиза. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.06.2021 року, провадження у справі поновлено

19.07.2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про уточнення позовних вимог, в якій остання зазначила, що як вбачається з висновку експерта №33-05-21 від 19.05.2021 року матеріальний збиток, завданий автомобілю Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 станом на момент ДТП, без врахування фізичних пошкоджень, становить 50873,42 грн. А тому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 частину матеріального збитку, якого вона зазнала за мінусом виплаченої суму розмірі 50873,42 грн. 13324,01 грн. (розмір страхового відшкодування, який виплатив відповідач) = 37549,41 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 18.08. 2021 року до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_7 .

Позивача ОСОБА_1 , в її інтересах представник, адвокат Оначишич В.А. в судове засідання не з`явилися, останньою скерувано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутність її довірителя; просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 страхову суму за шкоду, заподіяну майну, а саме автомобілю Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 в розмірі 37549,41 грн., та судові витрати; не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку.

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день,ча сі місце розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Суд, виходячи з даних вимог закону, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Досліджені докази та застосовані норми права

Судом належними і допустимими доказами по справі встановлено, що 22.10.2020 року в м. Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mersedes-Benz-А180, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , та автомобіля Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.11.2020 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за те, що 22.10.2020 року о 14.30 год. керував транспортним засобом марки «Ауді А6», н.з. НОМЕР_2 , по вулиці Сковороди, 17 м. Чернівці, не дотримався безпечного бічного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на стоячий транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_8 , чим порушив п.13.1. Правил дорожнього руху України (а.с.19).

Постановою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 06.11.2020 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 122-4 КпАП України за те, що 22.10.2020 року о 14 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул.. Сковороди, 17 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Audi А6» д.н.з. НОМЕР_2 став учасником ДТП, після чого залишив місце ДТП (а.с.20).

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_1 була застрахована відповідно до полісу № 114892700 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Цивільна правова відповідальність водія автомобіля Audi А6 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не була застрахована.

16.11.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Оначишин В.А. повідомила про дорожньо-транспортну пригоду Моторне (транспортне) страхове бюро України (а.с.21-23) та 18.11.2021 року звернулася із заявою про проведення відшкодування оціненої заподіяної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок (а.с.24).

У відповідності до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №72288 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3 становить 13324,01 грн. (а.с.40-48).

Відповідно до довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України №1 від 18.01.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, визначено до сплати кошти в сумі 13324,01 грн. (а.с.39) та про прийняте рішення повідомлено представника позивача ОСОБА_1 (а.с.25).

Згідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_5 » №72288 вирішено сплатити на рахунок ОСОБА_5 кошти в розмірі 13324,01 грн. (а.с.38).

Відповідно до висновку експерта №33-05-21 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3 станом на момент ДТП 22.10.2020 року, без врахування отриманих пошкоджень становить 50873,42 грн. (а.с.76-104).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно Постанови Верховного Суду від 12.03.2018 року у справі №910/5001/17 вбачається, що: «висновки судів попередніх інстанцій про те, що у страховика цивільної відповідальності, виник обов`язок здійснити відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, без урахування зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку такі збитки є меншими від ліміту відповідальності, є помилковими, оскільки суперечать статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка прямо визначає, що шкода, яка пов`язана з пошкодженням транспортного засобу і відшкодовується страховиком за договором страхування цивільно-правової відповідальності, становить вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). В ході розгляду даної справи позивачем надано належні та допустимі докази, що підтверджують факт завдання шкоди водієм ОСОБА_3 , її розмір, а також докази того, що МТСБУ є особою, яка відповідно до вимог чинного законодавства має зобов`язання щодо відшкодування шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом. Враховуючи те, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці 06.11.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені ДТП, що відбулось 22.10.2020 року, а також те, що автомобіль марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент настання ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №114892700, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача Моторного страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди заподіяну автомобілю «Мерседес-Бенц» підлягають до задоволення. При цьому,виходячи з наведеного вище, суд не приймає до уваги письмові заперечення відповідача, викладені у відзиві про те, що позивачка не є власником транспортного засобу та не уповноважена на вчинення дій, пов*язаних з отриманням страхового відшкодування.

Так, пунктом 1.4. статті 1 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що: особи, відповідальність яких застрахована, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з частиною 3 статті 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Відтак, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується.

Як вбачається з матеріалів справи, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження відсутності реєстраційних документів у водія забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, чи доказів відсутності посвідчення водія у ОСОБА_1 .

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачала.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 на момент настання ДТП правомірно володіла транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3 , а тому має законне право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Висновок. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з викладеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого квитанцією №04-405988/1 від 04.02.2021 року, в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 22, 386, 1166, 1187, 1192, 1193 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 2, 3, 6, 9, 33,34,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 280 289, 352, 354 ЦПК України, - УХВАЛИВ:

Заочне рішення по справі Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з Моторного страхового бюро України (, місце реєстрації: м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) страхову суму за шкоду заподіяну майну, а саме автомобілю "Мег5ес1е5-Веп2-А150", номерний знак НОМЕР_3 в розмірі - 37549,41 грн.

Стягнути з Моторного страхового бюро України (, місце реєстрації: м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати документально підтверджені квитанцією № 04- 405988/1 у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд до Чернівецького апеляційного суду, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 08.09.2021р.

Суддя Слободян Г.М.