Дата документу 20.10.2021
Справа № 334/5192/21
Провадження № 2/334/3386/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді Коломаренко К.А.

при секретарі Фарзаєвій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі 334/5192/21 за позовом Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за послугу управління багатоквартирним будинком.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду міста Запоріжжя за правилами спрощеного позовного провадження перебуває справа 334/5192/21 за вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 20.10.2021 о 10:00 год. у приміщенні Ленінського районного суду міста Запоріжжя. Ухвалено повідомити сторони про дату, час і місце засідання. Учасникам справи встановлено строк і порядок подання заяв по суті справи та з процесуальних питань і доказів.

11.10.2021 відповідачами подано заяву про відвід судді Коломаренко К.А.

12.10.2021 заяву про відвід передано судді.

Ухвалою судді від 12.10.2021 визнано необґрунтованим заявлений відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у справі 334/5192/21 відвід судді Коломаренко К.А., матеріали справи № 334/5192/21 передано для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

13.10.2021 в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, для розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Коломаренко К.А., визначено суддю Добрєва М.В.

Ухвалою суду від 13.10.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Коломаренко К.А. відмовлено.

Справу передано до провадження судді Коломаренко К.А. для продовження розгляду справи.

В судовому засіданні 20.10.2021 відповідачем ОСОБА_1 заявлено відвід головуючому у справі - судді Коломаренко К.А. з підстав того, що відповідач вважає, що суддею Коломаренко К.А. безпідставно відкрито провадження у справі 334/5192/21 без перевірки наданих позивачем документів на підтвердження позовних вимог. Також відповідач зазначає, що суддя Коломаренко К.А. в попередніх судових засіданнях приймала рішення не на користь відповідача, що на думку відповідача є порушенням суддею Коломаренко К.А. присяги судді, у зв`язку з чим відповідач не довіряє складу суду. З урахуванням викладеного вважає, що це дає їй право висказати свою недовіру судді Коломаренко К.А.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення заяви про відвід заперечувала.

Відповідно до ч.ч.1- 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що відвід складу суду заявлений відповідачем в судовому засіданні, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, який розглядає справу, вирішуючи питання про відвід судді, виходить з такого.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

При цьому, підстави, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені Законом, зокрема статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Доведення наявності таких обставин покладається на сторону, яка заявляє відвід.

Так, за змістом положень статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів (в контексті викладених обставин), які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді Коломаренко К.А. та можуть бути підставою для її відводу від розгляду справи №334/5192/21, відповідачем суду не надано.

При цьому, суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Аргументи, якими відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про відвід судді Коломаренко К.А., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддею як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини, а доводи, викладені в заяві, зводяться до незгоди сторони з процесуальними діями і рішеннями судді, зокрема відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суддя не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, оскільки явно не було порушення, заява не підтверджена документально.

Керуючись ст. ст. 6, 33, 36, 40, 260,261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Коломаренко К.А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.