ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8083/21 Справа № 180/656/21 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Нечепуренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецького гірничо-збагачувального комбінату" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 26 квітня 2013 року під час виконання трудових обов`язків підземного кріпильника ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівників відповідача, а саме заступника начальника з внутрішнього шахтного транспорту дільниці очисної добичі марганцевої руди та гірничо-підготовчих робіт №2 шахти №9/10 ОСОБА_2 , заступника начальника дільниці очисного видобутку марганцевої руди та гірничо-підготовчих робіт №2 шахти №9/10 ОСОБА_3 , загинув її чоловік. Даний факт підтверджується Актом форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №22/8 від 20 червня 2013 року. Вину загиблого чоловіка позивача матеріалами розслідування не встановлено. Позивач вказує, що відповідачем порушені належні, безпечні і здорові умови праці за що останній несе повну відповідальність. Внаслідок смерті чоловіка позивачу завдано моральну шкоду яка полягає у тому, що позивач втратила чоловіка, що призвело до невідновної страти життєвого зв`язку з близькою, рідною людиною, втрачено благо жити в повній сім`ї та виховувати в ній сина, втрачено благо відчувати любов, підтримку рідної людини, отримувати від чоловіка допомогу та захист, позивач відчуває почуття самотності та жалю, розуміючи що її син позбавлений уваги та опіки рідного батька. Смерть чоловіка спричинила та буде спричиняти позивачу протягом всього життя душевні страждання, змінила життя позивача, тягне за собою додаткові зусилля на організацію свого життя та матеріальне забезпечення позивача у подальшому. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь 454000 грн. без урахування утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті чоловіка на виробництві у розмірі 300000 грн., з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 27 травня 2021 року змінити, визначити розмір компенсації моральної шкоди без утримання податків, зборів та інших платежів, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

З матеріалів справи вбачається 16 липня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер у віці 29 років (а.с.10).

Встановлено, за життя ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є відповідач.

ОСОБА_4 26 квітня 2013 року загинув перебуваючи на посаді підземного кріпильника, в трудових відносинах з ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Причиною нещасного випадку визнано порушення технологічного процесу в частині послідовності встановлення постійного кріплення на сполученні 8-го західного штреку з 1-м південним конвеєрним штреком та невиконання посадових обов`язків в частині забезпечення безпечного ведення робіт на дільниці та відповідного контролю ведення технологічного процесу підлеглим персоналом дільниці та недооцінки гірничо-геологічних умов у районі сполучення 8-го західного штреку з 1-м південним конвеєрним штреком щодо своєчасного встановлення постійного кріплення, а саме завдання відкрито черепно-мозкової травми, про що складено Акт про нещасний випадок №22/8 від 20 червня 2013 року (а.с. 13-17).

Особами, які допустили порушення законодавство про охорону праці визнано, відповідно до Акту №22/8 від 20 червня 2013 року, заступника начальника з внутрішнього шахтного транспорту дільниці очисної добичі марганцевої руди та гірничо-підготовчих робіт №2 шахти №9/10 ОСОБА_2 , який порушив статтю 14 Закону України "Про охорону праці", параграф 16 "Единых правил безопасности при разработке рудных, нерудных и россыпных месторождений подземным способом", п.п. 3.7.13, 5.1 посадової інструкції заступника начальника дільниці з внутрішнього штатного транспорту та заступника начальника дільниці очисного видобутку марганцевої руди та гірничо-підготовчих робіт №2 шахти №9/10 ОСОБА_3 , який порушив статтю 14 Закону України "Про охорону праці", параграф 16 "Единых правил безопасности при разработке рудных, нерудных и россыпных месторождений подземным способом", п.п. 3.7.1, 5.1 посадової інструкції начальника дільниці очисного видобутку марганцевої руди та гірничо-підготовчих (а.с.16).

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Оскаржуваним рішенням, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду як компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя у розмірі 300000 грн., з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 27 травня 2021 року змінити, визначити розмір компенсації моральної шкоди без утримання податків, зборів та інших платежів (а.с.61-63).

Однак, доводи апеляційної скарги позивача, про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що моральна шкода мала бути стягнута на користь позивача без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що стягнута з відповідача на користь позивача сума моральної шкоди повинна бути стягнута з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в оскаржуваній частині в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова