Дата документу 05.11.2021
Справа № 334/8468/21
Провадження № 2-з/334/36/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження об`єкта нерухомості, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно квартири АДРЕСА_1 , що передана в іпотеку у відповідності до договору іпотеки № 25/1-242-К/Р/З укладений 17.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О., також просить зупинити стягнення на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2012 р. по справі № 2-4491/11 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 8469,64 доларів США.

03.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів та про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті .

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За загальним правилом частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені статтею 151 ЦПК України, в тому числі вона повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої).

Згідно правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співрозмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відтак, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Предметом спору за позовом ОСОБА_1 є зобов`язання ТОВ «Кей-Колект», провести реструктуризацію Договору кредиту №25/1-242-К/Р від 17.04.2006, наданий в іноземній валюті за кредитним договором.

З наданих до заяви про забезпечення позову доказів, вбачається, що кредитний договір №25/1-242-К/Р від 17.04.2006 забезпечений договором іпотеки № 25/1-242-К/Р/З укладений 17.04.2006 року, предметом якого є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

При розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду, саме в ході розгляду цивільної справи.

Разом з тим, фактичні обставини справи не свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування заходу забезпечення позову у виді накладення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо предмета іпотеки призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову щодо проведення реструктуризації за кредитним договором.

Крім того, застосування заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2012 р. по справі № 2-4491/11 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 8469,64 доларів США. яке є чинним, не можуть застосовуватися для зупинення виконання рішення суду.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів та про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Є. Баруліна