Справа №201/7401/21
Провадження № 2/201/2968/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

22.07.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-6).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.09.2021р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№15).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 07.02.2015р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №56. Від шлюбу у них з чоловіком ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого виникнення непорозумінь. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо, спору про спільне майно немає. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

Позивачка в заяві до суду від 11.11.2021р. підтримала поданий позов та просила винести рішення за її відсутності. Також зазначила, що бажає залишити прізвище після розірвання шлюбу « ОСОБА_4 », а також повідомила, що подружжя остаточно припинило шлюбні відносини в серпня 2018р. В заяві до суду позивачка також не наполягала на поверненні їй 50% від сплаченого при подачі позову судового збору (а.с. № 19).

Відповідач в заяві до суду від 11.11.2021р. зазначив, що визнає позовні вимоги. Також підтвердив період остаточного припинення шлюбних відносин, а саме серпень 2018р., по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, просив винести рішення за його відсутності (а.с. №21).

Таким чином, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 11.11.2021р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін від 11.11.2021р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.02.2015р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №56 (а.с. №7).

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. №8).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2018р., та з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з серпня 2018р. (більш, ніж два роки тому), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу.

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не виявила бажання повертати собі прізвище, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. № 19).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908грн. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07.02.2015р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №56 між ОСОБА_2 т а ОСОБА_5 , які мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.