Провадження № 2-ві/127/14/21
УХВАЛА

22 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л. В. у цивільній справі №127/27593/21 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконних дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконних дій, зобов`язання вчинити певні дії, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи була передана судді Луценко Л.В.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та наданий строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 був заявлений відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області в складі судді Луценко Л.В. від 21 жовтня 2021 року відвід визнаний необґрунтованим.

Враховуючи постановлення судом ухвали від 21 жовтня 2021 року та положення ч. 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу, такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді по справі №127/27593/21 передано на розгляд судді Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи положення ч. 7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Тобто, зі змісту цих норм слідує, що особа яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, ОСОБА_1 послався на те, що суддя є упередженим, оскільки остання допустила неправильне тлумачення норм матеріального права та безпідставно встановила, що поданий позов є негаторним, крім того не звільнила позивача від сплати судового збору та не вчинення належних дій щодо детального дослідження документів доданих до позовної заяви, що в свою чергу призвело до винесення незаконної та необґрунтованої ухвали суду від 20 жовтня 2021 року.

Отже, вказані доводи зводяться до надання суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді, а саме висловлення позивачем особистої незгоди із ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 .

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає здійснюваному відповідно до закону судовому перегляду чи пом`якшенню вироків, винесених судовими органами.

З огляду на вищевикладене, заява про відвід головуючого судді Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В. у цивільній справі №127/27593/21 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконних дій, зобов`язання вчинити певні дії, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В. у цивільній справі №127/27593/21 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконних дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: