Провадження № 2/643/4316/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про розірвання шлюбу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що вона уклала шлюб із відповідачем, проте шлюбні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженнях їх поглядів на сімейні відносини та різницею в характерах. Вказує на те, що між ними втрачений духовний взаємозв`язок, та вважає, що подальше життя несумісним та таким, що протирічить шлюбу на принципах добровільного волевиявлення, взаємоповаги та любові. Збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

23.06.2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України судом було зроблено запити до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.

04.08.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова з Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області надійшла відповідь про місце реєстрації відповідача.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 643/10403/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 07.09.2021 року.

31.08.2021 року на електронну пошту Московського районного суду м. Харкова надійшла заява, відповідно до змісту якої, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить суд:

- надіслати йому поштою для ознайомлення копію заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі;

- судове засідання, призначене на 14:00 год. 07.09.2021 року, відкласти на іншу дату;

- надати йому строк для підготовки відзиву на позовну заяву, строком не менше 15 днів з часу отримання копії позовної заяви;

- забезпечити його участь при розгляді справи по суті, у наступних засіданнях, в режимі відеоконференції у приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, що знаходиться за адресою: м. Дубно, Рівненська область, вул. Данила Галицького, буд. 22, про що винести відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.09.2021 заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 повернуто заявнику без розгляду.

07.09.2021 року на адресу Московського районного суду м Харкова надійшла заява, відповідно до змісту якої позивач просить суд відкласти розгляд справи на інші день.

07.09.2021 року судове засідання відкладено на 15.10.2021 року у зв`язку із неявкою сторін.

Крім того, 07.09.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшла заява, відповідно до змісту якої представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить суд:

- надіслати йому поштою для ознайомлення копію заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження у справі;

- судове засідання, призначене на 14:00 год. 07.09.2021 року, відкласти на іншу дату;

- надати йому строк для підготовки відзиву на позовну заяву, строком не менше 15 днів з часу отримання копії позовної заяви;

- забезпечити його участь при розгляді справи по суті, у наступних засіданнях, в режимі відеоконференції у приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, що знаходиться за адресою: м. Дубно, Рівненська область, вул. Данила Галицького, буд. 22, про що винести відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2021 судове засідання відкладено на 22.10.2021 року, судове засіданні вирішено провести в режимі відеоконференції.

20.10.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшла заява, відповідно до змісту якої відповідач зазначає, що заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що є шанси зберегти сім`ю, а непорозуміння, які виникають між ними носять тимчасовий характер.

Крім того просив суд надати йому строк для примирення із позивачем строком на 6 місяців.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання відповідач посилався на те, що він не бачить та не розуміє, які ґрунтовні підстави могли слугувати для розірвання шлюбу, на збереження якого він сподівається. Зазначив, що він отримав пропозицію поїхати на роботу у Росію, якою скористався. За час роботи підтримував сімейні відносини із дружиною та дітьми, спілкування відбувалось виключно у телефонному режимі. Дізнавшись про намір дружини розірвати шлюб вживав заходів, направлених на збереження сім`ї, так він взяв на роботі відпустку та поїхав до дружини у м. Харків та при спробі 12.08.2021 року перетину кордону втратив таку можливість.

22.10.2021 судове засідання відкладено на 05.11.2021 року.

04.11.2021 року на електронну пошту Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, відповідно до змісту якої представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить суд забезпечити його участь при розгляді справи по суті, у наступних засіданнях, в режимі відеоконференції у приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, що знаходиться за адресою: м. Дубно, Рівненська область, вул. Данила Галицького, буд. 22, про що винести відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.11.2021 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, судове засідання, призначене на 05.11.2021 року, вирішено провести в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.11.2021 року підтримав клопотання відповідача про надання часу для примирення.

У судовому засіданні 05.11.2021 року позивач категорично заперечувала проти надання часу для примирення, зазначила, що не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем.

У судовому засіданні 05.11.2021 року суд розглянув клопотання відповідача про надання часу для примирення та відмовив у його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Тлумачення норми цієї статті СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14.01.2020 у справі № 200/952/18, від 10.06.2020 у справі № 643/5316/18.

При цьому, об`єктивних доказів можливості примирення між сторонами до суду не надано і судом таких не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висловлену у судовому засіданні позицію позивача, яка категорично заперечувала проти надання строку для примирення, суд не вбачає підстав для надання сторонам строк для примирення, оскільки протилежне призведе до порушення прав та інтересів позивача.

У судовому засіданні 05.11.2021 року позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні 05.11.2021 року представник відповідача проти розірвання шлюбу заперечував з підстав викладених у поясненні, згідно яких відповідач вважає, що є шанси зберегти сім`ю, а непорозуміння, які виникають між ними носять тимчасовий характер.

У судовому засіданні 05.11.2021 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2013 року між позивачем, ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_3 , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 11.

Від сумісного проживання подружжя має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, сім`я розпалася та існує формально, примирення подружжя неможливо, а подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як на тому наголошено у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 605/434/18, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України унормовано, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з того, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі та в подружніх відносинах.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 141, 247, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

2. Розірвати шлюб, зареєстрований 11 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Виконавчим комітетом Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 11.

3. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

4. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 .

6. Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 05.11.2021 року.

Суддя Н.В. Новіченко