Справа № 526/2006/21
Провадження № 2/526/677/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 жовтня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/2006/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Лютенської сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Тетяна Василівна, приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на спадщину за законом,

встановив:

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Сарівської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Тетяна Василівна про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що житловий будинок в АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору і станом на 01.07.1990 року членами двору були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , батьки позивачів. Реєстрація права власності на будинок не проводилася, присадибна земельна ділянка була приватизована їх батьком. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Після її смерті прийняла спадщину дочка ОСОБА_2 , спадкова справа була відкрита за її заявою, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1 подали заяви про відмову від спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого була заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадщини. Нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку кожному, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи.

В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи.

Третя особа приватний нотаріус Заєць Н.М. надала пояснення по справі та звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі.

Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Судом встановлено, що станом на 01 липня 1990 року будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного двору. Членами двору були: голова двору - ОСОБА_5 , дружина - ОСОБА_6 .

Згідно запису погосподарської книги №8, особистий рахунок № НОМЕР_1 станом на 05.08.1992 року числиться житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 . За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,46 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка приватизована.

Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26.

За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року належало ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах, тобто по 1/2 кожному.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 07.07.2014 року складено відповідний актовий запис №11, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20.10.2015 року складено відповідний актовий запис №18, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Позивачі є дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження, які містяться в матеріалах справи.

Згідно пояснень приватного нотаріуса Заєць Н.М., нею 14.04.2016 року відкрита спадкова справа №101/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , який проживав на день смерті в АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцями за законом є його син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 . ОСОБА_1 прийняв спадщину своєю заявою, поданою нотаріусу на протязі відповідного строку встановленого законом.

ОСОБА_2 своєю заявою, яка надійшла нотаріусу 14.04.2016 року відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 . Полтавське БТІ своєю довідкою від 07.09.2020 року №8431 повідомляє, що реєстрація права власності на зазначений будинок станом на лютий місяць 2004 року не проводилась. Згідно довідки Соснівської сільської ради дане домогосподарство відносилося до типу колгоспного двору і його членами були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла її донька ОСОБА_2 .

Технічна інвентаризація будинковолодіння по АДРЕСА_1 проведена 01.09.2020 року, що підтверджується Технічним паспортом, виготовленим ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор».

Позивачам надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у спадкоємців документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно від 22.09.2020 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Також, керуючись ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3,4, 5, 12, 13, 19, 81, 259,263-265, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Лютенської сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Тетяна Василівна, приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з «А-1» - житлового будинку, «Б» - сараю, «В» - вбиральні, «Г» - сараю, «Д» - сараю, «Е» - сараю, №1 - водопроводу, №2 - колодязя питного, №3 - огорожі , що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з «А-1» - житлового будинку, «Б» - сараю, «В» - вбиральні, «Г» - сараю, «Д» - сараю, «Е» - сараю, №1 - водопроводу, №2 - колодязя питного, №3 - огорожі , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.10.2021 року.

Суддя: С. А. Киричок