Справа № 462/6119/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Іванюк І.Д.

секретаря с/з Колодій У.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Заявники звернулися до суду у порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу, який зареєстрований 31.05.2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №818. В обґрунтування своєї заяви зазначили, що 31.05.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між ними було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 818. Від спільного подружнього життя вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через деякий час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними почало псуватись, на теперішній час шлюбні відносини припинені і не можуть бути поновлені, спільне господарство не ведеться, а тому вони вирішили звернутись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. При цьому, вони дійшли згоди щодо визначення місця проживання сина, участі у забезпеченні умов його проживання та утримання. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим Договором між батьками щодо проживання та виховання дитини від 29.07.2021 року. Оскільки примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просять заяву задоволити.

У судове засідання заявники не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримання ними поданої заяви.

Розглянувши справу в порядку окремого провадження, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.8 Постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, заявники зареєстрували шлюб 31.05.2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 818 /а.с. 8/.

Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 9/.

29.07.2021 року заявники уклали Договір між батьками щодо проживання та виховання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО - Яремко Р.Є. та зареєстрований у реєстрі за № 1753. За умовами договору вони визначили місце проживання сина після розірвання шлюбу, участь кожного з батьків в його утриманні, вихованні, спілкуванні, зазначили відповідальність за невиконання умов даного договору /а.с. 10-11/.

Таким чином, судом встановлено, що подружнє життя у заявників не склалося, шлюб існує лише формально, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з липня 2021 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, спорів щодо місця проживання дитини та її утримання між ними немає.

Також судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, що вони підтвердили у судовому засіданні.

Відтак суд вважає, що заявлена вимога знайшла своє повне підтвердження, а тому заява підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 264,265, 354-355 ЦПК України, керуючись ст.ст. 104-105, 109, 112 СК України,

ухвалив:

Заяву задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.05.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 818.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Суддя: Іванюк І.Д.