20.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/3699/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/3699/2021
Номер провадження: 2/205/2265/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року по 12 вересня 2018 року. Під час сумісного подружнього життя у сторін народилося двоє малолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач на даний час працездатний, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення синами повноліття.

ОСОБА_3 встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву, в якому просив постановити рішення, яким призначити стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. А в решті позову відмовити, оскільки такі вимоги не відповідають реальному майновому стану відповідача по справі.

ОСОБА_1 встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відповідь на відзив, в якому наполягала на стягненні з відповідача на її користь аліменти у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, на утримання вказаних дітей, оскільки має незадовільне матеріальне становище, несе витрати на погашення кредитних зобов`язань та утримання батьків похилого віку, а стан здоров`я дітей потребує додаткових грошових витрат.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник у судовому засідання позовні вимоги визнали частково,зазначивши, що відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі 4 000 (чотири тисяча) грн. 00 коп. щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 06 травня 2021 року і до досягнення синами повноліття.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року по 12 вересня 2018 року (а.с.4,7). Під час спільного сумісного подружнього життя у сторін народилося двоє малолітніх дітей: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.2010 року (а.с.5) та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.08.2011 року (а.с.6).

Інших спільних дітей сторони не мають. Доказів наявності аліментних зобов`язань відповідача перед іншими особами матеріали справи не містять.

Оскільки сторона позивача наполягає на неналежному виконанні відповідачем свого законодавче закріпленого обов`язку щодо утримання малолітніх дітей, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України, а саме мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В даному випадку суд виходить з того, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, має можливість самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи. При цьому належних та достатніх доказів матеріального утримання відповідачем інших осіб суду не подано.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, розмір витрат, які несе позивач на утримання таких двох дітей, стан здоров`я та матеріальне становище вищеназваних дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи ту обставину, що обов`язок утримувати кожну дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд визначає розмір аліментів на утримання таких дітей з батька у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини окремо, починаючи з 06.05.2021 року, та до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком таких дітей зобов`язаний їх матеріально утримувати.

Щодо посилань позивача про стягнення аліментів саме у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину окремо, а усього разом 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. суд зазначає про наступне.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2021 році для дітей віком від 6 років до 18 років становить: з 1 січня - 2 395 гривень.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В даному випадку, суду не надано належних, достатніх та допустимих доказів того, що матеріальний дохід платника аліментів та його загальний майновий стан дозволяє останньому нести витрати у вигляді аліментних платежів в розмірі 8 000 грн. 00 коп. Одночасно із цим, суд вважає, що стягнуті аліменти в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. враховують інтереси обох дітей, фактично дорівнюють сумі прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, та відповідають законодавчо закріпленій концепції необхідної участі обох батьків в утриманні дитини (ст.51,52 Конституції України).

Також суд роз`яснює позивачу, що кошти на забезпечення розвитком здібностей дітей (відвідування гуртків та лікування) відносяться до додаткових витрат на утримання дітей, а не аліментних платежів. Так, за загальним правилом аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, і стягуватись за окремим позовом про стягнення саме додаткових витрат. В даному випадку таких вимог стороною позивача у вказаному позові не заявилось.

Також щодо доводів позивача, що вона несе витрати на погашення кредитних зобов`язань та утримання батьків похилого віку, суд вказує, що названі обставини не віднесені не віднесені чинним законодавством (ч. 1 ст. 182 СК України) до тих, які має враховувати суд під час визначення розміру аліментів.

У зв`язку із чим суд доходить висновку про наявність правих підстав лише для частково задоволення позовних вимог, та необхідності стягнення із відповідача аліментних платежів у загальному розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., а задоволені решти позовних вимог відмовляє, як недоведених.

Також згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, такий обов`язковий платіж підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 55, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дітей: малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття на користь матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), починаючи з 06 травня 2021 року.

3. В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

4. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

5. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан