Справа № 463/1700/21
Провадження № 2/461/1133/21
УХВАЛА

29.10.2021 року Галицький районний суд м.Львова у складі головуючого судді Мисько Х.М., з участю секретаря Рум`янцевої Ю.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Х.М. у цивільній справі №463/1700/21 за її позовом до Прокуратури Львівської області, Державної Казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа №463/1700/21 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Державної Казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

29.10.2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М. від розгляду вказаної цивільної справи. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що суддею Мисько Х.М. розглянуто цивільну справу №461/10558/20, яка стосувалась тих самих відповідачів, що і в даній справі. В задоволенні позовних вимог відмовлено та на даний час вказана справа перебуває на розгляді у Львівському апеляційному суді. Зазначає, що суддя Мисько Х.М. є явно упередженою та хоче вигородити протиправні дії МВС України і прокуратури Львівської області, які тривалий час не виконують рішення Національних судів України та рішення ЄСПЛ про визнання її потерпілою згідно ч.2 ст.55 КПК України, не проводять досудового розслідування в кримінальному провадженні №0003276 від 30.09.2015 року за ст.382 КК України, кримінальному провадженні №0000044 від 21.04.2020 року за ч.1 ст.366, ч.1 ст.365, ч.1 ст.212-1, ч.1 ст.212, ч.2 ст.190, ч.1 ст.175 КК України, кримінальному провадженні №00000463 від 29.04.2020 року за ч.2 ст.365 КК України, які розглядаються тривалий час. Відтак, вважає, що суддя Мисько Х.М. не може розглядати справу, оскільки викликає сумніви в об`єктивності та неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7, 8, 11 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З урахування викладених вище обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви про відвід без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що розгляд даної заяви відбувся на підставі ч.8 ст.40 ЦПК України без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні судді Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М. перебувала цивільна справа №461/10558/20 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Державної Казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Рішенням суду від 14.05.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

07.04.2021 року в провадження Галицького районного суду м.Львова надійшла цивільна справа №463/1700/21 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Державної Казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого у справі суддю Мисько Х.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року.

Ухвалою суду від 28.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.11.2021 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.2 ст.36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Разом із тим, згідно із пунктом 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Незважаючи на те, що факти наведені в заяві про відвід судді є необґрунтованими та не відповідають дійсності, зокрема не свідчать про будь-яку побічну чи пряму зацікавленість головуючого по справі у результатах її розгляду, однак, враховуючи те, що суддею Мисько Х.М. вже було розглянуто цивільну справу №461/10558/20 з тотожними за змістом вимогами, які стосувались відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та за результатом розгляду якої було винесено рішення про відмову в задоволенні позову, з метою недопущення повторної участі судді в розгляді справи, уникнення напруги та конфлікту між сторонами, недопущення думок про сформовану позицію суду щодо правовідносин, які виникли між сторонами, недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості складу суду під головуванням судді Мисько Х.М. у розгляді даної справи, вважаю необхідним заяву про відвід задоволити.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді задоволити.

Відвести суддю Мисько Х.М. від розгляду цивільної справи №463/1700/21 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Державної Казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мисько Х.М.