Справа № 455/172/21
Провадження № 2/455/447/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання - Мисів Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що згідно судового наказу Старосамбірського районного суду від 14.12.2020 у справі №455/1464/20 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стверджує, що у нього виникли обставини, які є підставою для зменшення розміру аліментів, а саме змінився його сімейний та матеріальний стан. Зазначає, що 27.08.2011року він повторно одружився та в цьому шлюбі у нього народилося двоє синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того у нього погіршився матеріальний стан, на підтвердження чого додав копію довідки ГУ ДПС у Донецькій області №230/АП/05-99-24-13 від 22.01.2021.

З огляду на наведене, просить суд змінити спосіб стягнення і розмір аліментів визначений судовим наказом Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.12.2020 у справі №455/1464/20 та стягувати з нього в користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 09.03.2021 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків.

23.03.2021 недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 26.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 09.09.2021 постановлено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, проте у прохальній частині позовної заяви просив суд справу розглядати у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, була своєчасно і належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, проте подала суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, проти позовних вимог заперечує у повному обсязі, просить залишити без змін розмір аліментів встановлений судовим наказом від 14.12.2020 та у задоволенні позову відмовити.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.12.2020 у справі №455/1464/20 провадження №2-н/455/96/2020 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки та жительки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі однієї чверті із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

З матеріалів справи встановлено також, що позивач ОСОБА_1 27.08.2011року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 від 27.08.2011 року (а.с.4). У вказаному шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6).

Із копії довідки, виданої Маріупольською міською радою №17-13.07-1170 від 28.12.2020 (а.с.7) відомо, що неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають та зареєстровані разом із батьком позивачем ОСОБА_1 у АДРЕСА_4 .

Згідно копії довідки ГУ ДПС у Донецькій області про суму доходу за звітний (податковий) період №230/АП/05-99-24-13 від 22.01.2021 (а.с.8) загальна сума доходу ОСОБА_1 за звітний податковий період за 2020рік становить 0,00гривень

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Сімейним кодексом України.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною 5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Отже, з положень ст. 181 та ст. 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

Згідно з пунктом 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України підставою для зменшення визначеного розміру аліментів може бути лише значне погіршення матеріального становища їх платника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України).

Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норми СК України саме позивач повинен доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. Обставини, на які посилався позивач це реєстрація шлюбу у 2011році з ОСОБА_6 та наявність інших двох неповнолітніх дітей у нього на утриманні, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, позивач зазначає, що у нього погіршився матеріальний стан, на підтвердження чого додав копію довідки ГУ ДПС у Донецькій області №230/АП/05-99-24-13 від 22.01.2021, згідно якої загальна сума доходу ОСОБА_1 за звітний податковий період за 2020рік становить 0,00гривень.

З наведеного вбачається, що обставини, якими позивач обґрунтовує позов, існували на час видачі судового наказу від 14.12.2020 про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Однак, жодних нових обставин, які б свідчили про зміну матеріального чи сімейного стану позивача після винесення судового наказу від 14.12.2020 про стягнення аліментів, позивач не наводить, у справі відсутні достатні та об`єктивні докази про те, що матеріальне або сімейне становище позивача змінилося з цього часу.

Тобто, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальний чи сімейний стан на момент звернення до суду із даним позовом є відмінним від його матеріального чи сімейного стану, який існував на час видачі судового наказу від 14.12.2020.

При цьому суд враховує ті обставини, що позивач є особою молодого віку, працездатним (доказів зворотного суду не надано), а відтак має можливість працювати та утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Таким чином, оскільки після визначення розміру аліментів судовим наказом Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.12.2020року сімейний та матеріальний стан позивача не змінився, тобто позивач не надав доказів існування обставин, передбачених ст. 192 СК України, які б були підставою для зменшення розміру аліментів, суд прийшов до переконання про необґрунтованість вимог позивача щодо зменшення розміру аліментів.

Крім цього, позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів суперечать вимогам ч.3 ст.181 СК України, так як спосіб стягнення коштів на утримання дитини не може визначатися за позовом платника аліментів.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Разом із цим, слід зазначити, що відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2021 року.

Суддя А.В.Кушнір