РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/8199/21

Провадження № 22-ц/4815/1297/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2021 року (ухвалене у складі судді Першко О.О.) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03 грудня 2012 року у розмірі 26 875 грн. 49 коп..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03 грудня 2012 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Виконання відповідачем договору вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). При цьому відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20 000 грн. 00 коп. Відтак, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором вона станом на 14 квітня 2021 року має заборгованість 26 875 грн. 49 коп., яка складається з: 20 149 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом; 6 726 грн. 26 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Просить позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2021 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що 03 грудня 2012 року мало місце укладення договору про надання банківських послуг між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Акцент-Банк», а не АТ КБ «Приватбанк». Докази, які б вказували на укладення між сторонами даної справи будь-якого договору в матеріалах справи відсутні. Заміни кредитора у зобов`язанні не відбувалося, а протилежного суду не доведено. Відтак, місцевий суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором, який позивачем не укладався.

Не погоджуючись із заочним рішенням місцевого суду, АТ КБ «Приватбанк» оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що до суду була подана копія анкети-заяви у якій відповідач, шляхом її підписання, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20 000 грн. 00 коп.. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань у неї виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Банку.

Просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2012 року ОСОБА_1 заповнила та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (надалі Анкета-заява). У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіціальному сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Відповідач зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-банку www.a-bank.com.ua.

Вказана анкета-заява також підписана 03 грудня 2012 року працівником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Акцент-Банк» Овсійчук І.М. (а.с. 15).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Беручи до уваги анкету-заяву та виходячи з положень ст.ст. 207, 626, 628, 638 ЦК України, вбачається, що 03 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Акцент-Банк» укладено договір про надання банківських послуг.

Зі змісту позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість на підставі заяви № б/н від 03 грудня 2012 року, яка станом на 14 квітня 2021 року складає: 26 875 грн. 49 коп., яка складається з: 20 149 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом; 6 726 грн. 26 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Разом з цим, жодного договору, який був би укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк», матеріали справи не містять.

Сторонами доданої до позовної заяви копії анкети-заяви № б/н від 03 грудня 2012 року є ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Акцент-Банк», а не позивач у даній справі АТ КБ «Приватбанк».

Крім вищевказаної анкети-заяви, на підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивач також подав: розрахунок заборгованості за договором б/н від 03 грудня 2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , де дата першої операції зазначена 07 березня 2018 року, виписку по рахунку ОСОБА_2 за договором № б/н станом на 16 квітня 2021 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 , згідно якої старт карткового рахунку відбувся 25 травня 2017 року, а встановлений перший кредитний ліміт 07 березня 2018 року, довідку про видані картки, згідної якої ОСОБА_2 були видані дві кредитні картки 25 травня 2017 року та 28 жовтня 2019 року, копія Паспорту споживчого кредиту від 18 червня 2020 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, «Універсальна, 30 днів пільгового період» АТ КБ «Приватбанк», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», які не підписані відповідачем, копію наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів».

Вказані документи не є належними доказами укладення між сторонами договору 03 грудня 2012 року.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що 03 грудня 2012 року мало місце укладення договору про надання банківських послуг між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Акцент-Банк», а не АТ КБ «Приватбанк».

Докази, які б вказували на укладення між сторонами даної справи будь-якого договору в матеріалах справи відсутні. Заміни кредитора у зобов`язанні не відбувалося, а протилежного суду не доведено.

Відтак, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором, який між сторонами даної справи не укладався.

Аналогічні мотиви та висновки викладені у рішенні, що оскаржується, однак апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» не місить жодної правової оцінки висновкам місцевого суду, а містить обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 03 грудня 2012 року.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими та жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому в силу диспозитивності цивільного процесу, відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.