У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 Справа №607/19389/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд в порядку цивільного судочинства із позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, у якому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною; зобов`язати відповідача щодо надходження 28.09.2021 року: здійснити реєстрацію надходження; надати запитувану інформацію, копію надходження із вхідним штампом та реєстраційним індексом; надати повідомлення, а також його копію про одержання у відповідності до запиту, ст.. 11 «Одержання електронних документів»; надати відповіді щодо усіх питань; зобов`язати відповідача провести обстеження, фото фіксацію місцезнаходження АДРЕСА_1 в загальному коридорі на 2 поверсі, забезпечити та проконтролювати усунення порушень, оформити матеріали на відповідальних та притягнути до адміністративної відповідальності (ст. 150 КУпАП, тощо).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що орієнтовно 28.09.2021 р. керівник Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Максимів М.В. отримав від ОСОБА_1 , споживача комунальних послуг, надходження, що стосується реалізації державної політики споживання житлово-комунальних послуг, а також оскарження. Згідно вимог інструкції з діловодства, а також Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідач повинен поставити вхідний штамп і повернути копію заявникові. В даному випадку відповідач перешкоджає поверненню копії, чим порушує вимоги закону. Запитувана інформація є відкритою у відношенні до заявника. До відповідача заявлено прохання, однак відповідач уникає свого обов`язку, не надає копії, не ставить вхідний штамп, чим, в тому числі, порушує його права на інформацію та на звернення. Також зазначає, що відповідач повинен при отриманні електронного звернення, надавати повідомлення у відповідності до ст. 11 «Одержання електронних документів» Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». В даному випадку, відповідач перешкоджає одержувати від нього послуги, не дає повідомлення, хоча на нього покладається вирішення цього питання, як за запитом громадянина, а також згідно ст. 11 «Одержання електронних документів».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача протиправною; зобов`язати відповідача щодо надходження 28.09.2021 року: здійснити реєстрацію надходження; надати запитувану інформацію, копію надходження із вхідним штампом та реєстраційним індексом; надати повідомлення, а також його копію про одержання у відповідності до запиту, ст.. 11 «Одержання електронних документів»; надати відповіді щодо усіх питань», оформити матеріали на відповідальних та притягнути до відповідальності (стаття 150 КУпАП). Роз`яснено позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача провести обстеження, фотофіксацію місцезнаходження АДРЕСА_1 в загальному коридорі на 2 поверсі, забезпечити та проконтролювати усунення порушень, суд зазначає наступне.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. А споживачем, права якого захищаються цим законом, є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Отже, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вони обґрунтовують вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено відпоповідачем ( ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Однак, в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Адже, як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позивачем ОСОБА_1 не наведено обставин, що він є споживачем комунальних послуг послуг, які надаються відповідачем Управлінням муніципальної інспекції Тернопільської міської ради.

Таким чином, позовна заява у частині його вимог про зобов`язання відповідача провести обстеження, фотофіксацію місцезнаходження АДРЕСА_1 в загальному коридорі на другому поверсі, забезпечити та проконтролювати усунення порушень не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не сплачено суму судового збору за подання вказаного позову до суду, однак долучено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, мотивоване тим, що предметом позову є захист прав споживача, розмір судового збору перевищує 5 відсотків його ( ОСОБА_1 ) річного розміру доходів.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для відстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від його сплати має бути в наявності дві умови у сукупності: наявність майнового стану, який не дозволяв би позивачу сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі, а також одна із підстав, визначених пунктами 1-3 частини 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

До матеріалів заяви, позивачем долучено Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків відповідь на запит у електронному вигляді, з яких вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 у вигляді державної та соціальної матеріальної допомоги, за другий та третій квартал 2020 року становить 4138,72 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 гривень).

Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити розмір судового збору, який слід сплатити ОСОБА_1 за вимогу немайнового характеру, а саме зобов`язати відповідача провести обстеження, фотофіксацію місцезнаходження АДРЕСА_1 в загальному коридорі на другому поверсі, забезпечити проконтролювати усунення порушень до 250 (двісті п`ятдесят) грн..

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 186, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача провести обстеження, фотофіксацію місцезнаходження м. Тернопіль вул. Макаренка, 4 в загальному коридорі на 2 поверсі, забезпечити та проконтролювати усунення порушень залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків до десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан