Справа № 139/695/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі судді Коломійцевої В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Ідея Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в серпні 2021 року позивач дізнався, що 18.08.2021 постановою старшого державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу ДВС відкрито виконавче провадження № 66557896 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни № 2624 від 16.07.2021 про стягнення боргу в сумі 123858 грн 31 коп. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса протиправним, оскільки він з відповідачем жодних кредитних договорів не укладав, кредитну картку з якої зняв 7000 грн погасив ще у 2018 році, від відповідача та приватного нотаріуса ніяких повідомлень про наявність у нього заборгованості не отримував, а останню не визнає.

У зв`язку з цим позивач просив визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати в сумі 908 грн (судовий збір) та 2100 грн (витрати на професійну правничу допомогу).

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.09.2021 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою за клопотанням позивача було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни належним чином засвідчені копії матеріалів, які стали підставою для видачі виконавчого напису №2624 від 16.07.2021 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в загальній сумі 123858 гривень 31 копійка на підставі договору кредиту та страхування №Р24.19742.004121125 від 19.07.2018.

Відповідач АТ «Ідея Банк» копію ухвали суду від 02.09.2021 та доданих до неї матеріалів отримало 06.09.2021. 20.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов у якому представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на безспірність вимог банку, а також дійсності на час винесення оскаржуваного виконавчого напису положень Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014. Також, представник відповідача посилаючись на необґрунтованість судових витрат позивача, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу останнього до нуля (а.с. 24-27).

Представник позивача адвокат Майструк Н.Р. копію відзиву отримала 30.09.2021, 11.10.2021 надала відповідь на нього, зазначивши про те, що ОСОБА_1 дізнався про наявність заборгованості з постанови про відкриття виконавчого провадження, коли звернувся до державного виконавця у зв`язку з арештом його карткового рахунку в «Приватбанку». Крім того, надані суду докази, а саме опис вкладений в цінний лист, список повідомлених осіб та фіскальний чек на суму 1976 грн підтверджують, що ОСОБА_1 отримав лист 18.06.2021. Таким чином, нотаріус не врахував та не перевірив, що ОСОБА_1 повинен був бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису (який було здійснено 16.07.2021), з порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відтак вчинений виконавчий напис на підставі поданих документів не підтверджує безспірності заборгованості, адже ОСОБА_1 був позбавлений можливості оспорити вимогу або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Також, з дня виникнення права вимоги до ОСОБА_1 , зокрема, за вимогою про стягнення пені, до дня звернення до нотаріуса минуло більше року, що свідчить про можливість застосування строку позовної давності до вказаної вимоги, що також свідчить про спірність вимог позивача (а.с. 115, 118-120).

Відповідач АТ «Ідея Банк» копію відповіді на відзив отримало 11.10.2021, заперечень на нього суду не надав (а.с. 123, 126).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. копію ухвали суду від 02.09.2021 та доданих до неї матеріалів отримала 20.09.2021, а копію відзиву 29.09.2021, письмових пояснень до суду не направила. Жодних заяв чи клопотань від неї не надходило (а.с. 46-47, 116, 122, 127).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 19.07.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Р24.19742.004121125, відповідно до умов якого останньому видавався кредит на поточні потреби в сумі 62466 грн на строк 48 місяців (а.с. 55-57).

16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2624 за яким нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ «Ідея Банк», стягнути з ОСОБА_1 за період з 19.04.2019 по 07.06.2021 включно у розмірі:

- 23215 грн 18 коп. строковий основний борг;

- 34051 грн 85 коп. прострочений основний борг;

- 2651 грн 12 коп. прострочені проценти;

- 59 грн 23 коп. строкові проценти;

- 1642 грн 86 коп. строкова плата за обслуговування кредиту;

- 6729 грн 79 коп. пеня;

- 1900 грн плата за вчинення виконавчого напису,

що становить загальну суму 123858 грн 31 коп. (а.с. 6).

Виконавчий напис набрав чинності з дати вчинення - 16.07.2021.

18.08.2021 на підставі даного виконавчого напису старшим державним виконавцем Мурованокуриловецького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66557896 (а.с. 7).

Відповідно до ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі- Перелік), зі змінами внесеним постановою КМУ від 27.05.2015 р. № 347 «Про внесення зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахувала тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів вже не чинні.

При цьому, посилання представника відповідача на те, що резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 не містить відомостей про те, з якого саме моменту втрачає чинність постанова КМУ від 26.11.2014 № 662, а тому остання втрачатиме чинність в загальному порядку, а саме відповідно до Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, є необґрунтованим, оскільки у разі набрання законної сили судовим рішенням про визнання нечинним (скасування) нормативно-правового акта законодавство про державну реєстрацію нормативно-правових актів з низкою його вимог, зокрема щодо моменту набрання чинності розпорядчим документом про його скасування чи погодження його із заінтересованими органами, не застосовується.

Також, безпідставним є посилання представника позивача на постанову Верховного Суду № 355/1214/16 від 23.01.2020, оскільки обставини тієї справи стосуються визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса, який був вчинений 05.08.2016, тобто ще до визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017.

Крім того, главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок) передбачено порядок вчинення виконавчих написів нотаріусами.

Зокрема, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В даному випадку, як вбачається із витребуваних судом документів на підставі яких приватний нотаріус вчинила виконавчий напис, банком було нараховано ОСОБА_1 , у тому числі, 1642 грн 86 коп. строкової плати за обслуговування кредиту та 53608 грн 28 коп. простроченої плати за обслуговування кредиту.

Разом з тим, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними (Постанова ВСУ № 6-2071цс16 від 06.09.2017).

На підставі викладеного суд не може констатувати безспірність вимог банку до ОСОБА_1 в цій частині та безумовність підстав для їх задоволення нотаріусом.

При цьому, суд враховує посилання представника позивача на те, що безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

В даному випадку, із списку поштових відправлень (а.с. 104, 106-107), результатів відстеження рекомендованої кореспонденції (а.с. 121) слідує, що формально нотаріус допустила порушення, оскільки письмову вимогу кредитора ОСОБА_1 отримав 18.06.2021, а виконавчий напис було вчинено ще 16.07.2021, тобто, за два дні до закінчення 30-денного строку. Однак, у цій справі суд не бере вказане порушення до уваги, оскільки його строк становить лише 2 дні, а позивачем не надано доказів того, що він в цей період вчинив які-небудь дії щодо заперечення боргу перед банком.

Проте, вказане не спростовує висновків суду зроблених вище.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне їх задоволити у повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3008 грн судових витрат, з яких: 908 грн сплачений судовий збір (а.с. 10), 2100 грн витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 11-14).

При цьому, посилання представника відповідача на необґрунтованість вказаних судових витрат суд вважає безпідставним, оскільки вони є співмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а також документально підтверджуються дослідженими доказами, а саме копіями додатку до договору № 23 від 30.08.2021 про надання правових послуг адвоката (а.с. 11), квитанції до прибуткового касового ордера № 23 від 31.08.2021 на суму 2100 грн (а.с. 12), ордеру на надання правничої правової допомоги адвокатом Майструк Н.Р. (а.с. 13), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Майструк Н.Р. (а.с. 14).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15-16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис від 16 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 2624, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" 123858 гривень 31 копійки таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Ідея Банк" на користь ОСОБА_1 3008 гривень судових витрат, з яких: 908 гривень судовий збір, 2100 гривень витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Валова, 11.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Рішення складено 28.10.2021.

Суддя: