Справа №464/7302/21
пр № 4-с/464/19/21
У Х В А Л А

13 жовтня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Борачок М.В., розглянувши матеріали скарги (позовної заяви) ОСОБА_1 до державного виконавця Сихівської виконавчої служби Лаби Ярослава Михайловича, третя особа АТ «Приватбанк» про визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання вчинення дій,

в с т а н о в и в :

11.10.2021 на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій остання просить зняти арешт з її рахунку. Зазначає, що державним виконавцем накладено арешт на її рахунок на який нараховується одноразова допомога при народженні дитини, відкритий у АТ «Приватбанк», у зв`язку з чим вона позбавлена можливості зняти кошти, які потрібній їй для утримання дитини.

Дослідивши матеріали скарги (позовної заяви), приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Всупереч вищенаведеному, ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою, а не із скаргою на дії державного виконавця.

Розділом VII та ст.447 ЦПК України не визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Єдиною статтею ЦПК України, яка визначає форму та зміст заяви, є стаття 175 ЦПК України.

Оскільки в розділі VII ЦПК України не визначено форму та зміст скарги, слід застосувати аналогію права на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, у якій передбачено таке: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду, з`ясовано, що така не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно із ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Окрім цього, позовна заява, зокрема повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Всупереч наведеним положенням ЦПК України, у позовній заяві:

-не вказано місцезнаходження заявника та місцезнаходження суб`єкту оскарження;

-не викладено свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування;

-не наведено доказів, які підтверджують вказані обставини;

-не викладено обставин щодо виконавчого документа, який знаходиться на виконанні у державного виконавця.

Окрім цього, у відповідності до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Всупереч наведеного, заявником ОСОБА_1 до матеріалів заяви не долучено копію такої та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Частиною 1 ст.185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, скаргу слід залишити без руху, про що повідомити заявника, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.10, ч.1 ст.185, ст.ст.260, 261, 447 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

скаргу (позовну заяву) ОСОБА_1 до державного виконавця Сихівської виконавчої служби Лаби Ярослава Михайловича, третя особа АТ «Приватбанк» про визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання вчинення дій - залишити без руху.

Про залишення скарги без руху повідомити заявника та надати строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.В. Борачок