_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/538/21
УХВАЛА

04.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Голобородової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участі заінтересованих осіб: АТ «Правекс Банк», ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №520/10966/15-ц,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участі заінтересованих осіб: АТ «Правекс Банк», ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №520/10966/15-ц.

В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що 19.04.2016 року Київським районним судом м. Одеси у справі № 520/10966/15-ц ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором № 3279-008/08Р від 05.02.2008 року у розмірі 12046,38 дол. США, та судових витрат в розмірі 2638,16 грн. Рішення суду набрало законної сили 04.05.2016р.

31.05.2017 року між АТ «Правекс Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги, зокрема за кредитним договором № 3279-008/08Р від 05.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Після укладення договору відступлення права вимоги та на підставі заяви правонаступника стягувана 17 липни 2018 року Київським районним судом м. Одеси у справі № 520/10966/15-ц постановлено ухвалу про заміну стягувача по справі №520/10966/15-ц з АТ «Правекс Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

В подальшому як стверджує заявник, що за його заявою, Київським районним судом міста Одеси 24.06.2021 року було скеровано виконавчий лист №520/10966/15-ц, виданий 16.06.2021 року, однак як було встановлено строк на пред`явлення його до виконання сплив.

Як стверджує представник, на момент укладення вищевказаного договору факторингу, а також на момент постановлення судом ухвали про заміну сторони у цій справі, новому стягувачу не було відомо, чи видавав суд у даній справі виконавчі листи, чи отримував їх первісний стягувач, а також чи первісний стягувач пред`являв їх на примусове виконання до органів державної виконавчої служби та/або до приватного виконавця.

Крім того, з урахуванням викладеного, приймаючи те, що рішення суду не виконано, представник вважає, що ним з поважних підстав пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, за наслідком чого звертається до суду з цією заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 11.08.2021 року справу за вказаною заявою прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак під час розгляду справи надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2,3 ст.433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Отже, з урахуванням встановлених законодавством термінів для розгляду такої категорії справ у короткі терміни, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа № 520/10966/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

19.04.2016 року Київським районним судом міста Одеси прийнято заочне рішення у справі №520/10966/15-ц, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», заборгованість за кредитним договором у розмірі12046 доларів США 38 центів та судові витрати у розмірі 2638,16 гривень.

31.05.2017 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 3279-008/08р від 05.02.2008 року укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Довіра та Гарантія».

02.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17.07.2018 року вказану заяву задоволено. Замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс - Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі № 520/10966/15-ц.

Судом також встановлено, що 16.06.2021 року Київським районним судом міста Одеси за заявою стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» видано виконавчий лист №520/10966/15-ц.

Як вбачається, строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа визначено в три роки з дня набранням законної сили рішенням суду, а саме з 04.05.2016 року, а відтак строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 04.05.2019 року.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У заяві ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заявником не зазначено жодних поважних причин пропуску такого строку.

Судом враховується, що станом на час звернення заявником до суду з заявою про заміну стягувача на його правонаступника 02.07.2018 року та постановлення з цього приводу ухвали суду від 17.07.2018 року, строк для пред`явлення виконавчого листа по цій справі не сплив та тривав ще майже один рік.

Доказів на підтвердження існування поважних причин, які б перешкоджали заявникові здійснити дії з отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання з дня заміни сторони виконавчого провадження та по закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме з 17.07.2018 року по 04.05.2019 року, до суду не надано.

Як вбачається, заявник з цією заявою та взагалі з заявою про отримання виконавчого листа по цій справі звернувся до суду через 3 роки після заміни судом сторони виконавчого провадження та через 4 роки з дня набуття права вимоги за кредитним договором, який є предметом спору в цій справі, що свідчить про відсутність зацікавленості у дотриманні процесуальних обов`язків у відповідності до норм ЦПК України в цій справі.

Суд одночасно погоджується з доводами заявника, що виконавче провадження є стадією розгляду справи та рішення суду є обов`язковим до виконання, однак суд зазначає, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Статтею 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

За наведених обставин суд прийшов до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участі заінтересованих осіб: АТ «Правекс Банк», ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №520/10966/15-ц, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 80, 81, 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участі заінтересованих осіб: АТ «Правекс Банк», ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №520/10966/15-ц залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 04.11.2021 року.

Головуючий Калініченко Л. В.