Справа №359/9920/20
Провадження №2/359/1367/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засівання Вітківському Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив усунути перешкоди в користуванні кімнатою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 в дану кімнату та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні цією кімнатою та зобов`язати ОСОБА_3 надати йому дублікат ключів від кімнати АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 травня 2012 року позивач з відповідачем на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради отримали кімнату АДРЕСА_2 . Проте, на даний момент відповідач чинить перешкоди у користуванні та проживанні в вищевказаній кімнаті. 20.10.2020 року ОСОБА_5 направив звернення до ОСОБА_3 , щоб вона не чинила перешкод у користуванні вищевказаним житловим приміщенням і на дала йому ду6лікат ключів. У відповідь отримав пропозицією відчуження своєї частки. У зв`язку з тим, що відповідач чинить перешкоди в користуванні кімнатою позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 26 лютого 2021 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.31).

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.47).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив заяву, у якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи.

Натомість на електронну адресу суду направила письмові пояснення в яких зазначила, що позивач, з часу припинення між ними шлюбних відносин не бере жодної участі в утриманні спірного житлового приміщення кімнати АДРЕСА_1 . Належна позивачу частка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута у власність в період перебування в зареєстрованому шлюбі шляхом приватизації. Загальна площа кімнати складає 14.073 кв.м.. з них житлової площі - 11.7 кв.м.. що свідчить, про неможливість повноцінного користування спірним об`єктом нерухомого майна всіма співвласниками, а також об`єктивно дає підстави стверджувати про відсутність технічної можливості виділення кожному із співвласників у володіння та користування його частини спільного майна в натурі. У зв`язку з цим, просила суд врахувати висловлену нею позицію, при вирішенні спору поклалась на думку суду, просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Дана обставина підтверджується копією вищевказаного рішення (а.с.10).

За час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради (а.с.11-12), отримали кімнату АДРЕСА_2 .

Станом на дату набуття позивачем право власності на вказану кімнату, діяла норма п. 5 ст. 61 СК України (в редакції Закону №2913-VI від 11 січня 2011 року, який набрав чинності 8 лютого 2011 року), згідно якою, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу в наслідок приватизації державного житлового фонду.

20 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з вимогою не чинити перешкод у користуванні вище вказаним житловим приміщенням та надати йому дублікат ключів від кімнати АДРЕСА_1 (а.с.13).

27 жовтня 2020 року ОСОБА_2 отримав відповідь, у якій ОСОБА_3 лише пропонувала відчужити на її користь належну позивачу частку кімнати АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема у ст.82 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ч.2 та 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1,2 та 3 ст.156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Як слідує з матеріалів справи письмовий договір щодо порядку користування належним сторонам приміщенням, не укладався.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що необхідно усунути перешкоди позивачу в користуванні належної йому частки кімнати та зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні кімнатою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 в дану кімнату. Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні цією кімнатою та зобов`язати відповідача надати дублікат ключів ОСОБА_2 від кімнати АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст.141ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок (а.с.1), підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні кімнатою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 в дану кімнату та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні цією кімнатою.

Зобов`язати ОСОБА_3 надати дублікат ключів ОСОБА_2 від кімнати АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Суддя Чирка С.С.