Провадження №: 4-с/755/221/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2021 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Коваленко І.В.,

при секретарі Ковшобі А.К.,

за участі: представника скаржника - адвоката Горкавого О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірина Ігорівна, на неправомірні дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить:

визнати протиправними дії та бездіяльність державного виконавця неправомірними дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Булаєнка Антона Олексійовича при відкриття 09.08.2021 року виконавчого провадження №66381386 без надсилання боржнику ОСОБА_1 на його адресу місця реєстрації АДРЕСА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження та розрахунку боргу, та головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни при прийнятті цього виконавчого провадження на примусове виконання без перевірки порядку повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та винесенні 10.09.2021 року постанови про накладення арешту на всі банківські рахунки боржника без доказів отримання ним зазначених постанови і розрахунку, а також при залишенні без відповіді в електронному листі від 16.09.2021 року боржнику прохання останнього зарахувати в рахунок сплати аліментів витрачені ним протягом 28.12.2020 р. - 10.09.2021 р. кошти на утримання дитини;

скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни від 10.09.2021 р.у виконавчому провадженні №66381386 про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 , зокрема, що знаходяться на рахунку його корпоративної картки АТ «Кредобанк» № НОМЕР_1 ;

зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірину Ігорівну у визначений законом строк прийняти рішення з прохання боржника ОСОБА_1 щодо зарахування в рахунок сплати аліментів витрачені ним протягом 28.12.2020 р. - 10.09.2021 р. кошти на утримання дитини;

стягнути з головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу та розгляд даної скарги.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що 09.08.2021 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження ВП № 66381386 винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , на підставі якої накладено арешт на корпоративну картку заявника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкриту у АТ «Кредобанк», з якої боржник, будучи директором ТОВ «Промспецкомплект - ТК» здійснює фінансово-господарчу діяльність цього підприємства, проводить виплати по рахункам контрагентів, а також отримує зарплату та сплачує аліменти, тому заявник вимушений звернутись з даною скаргою до суду.

04.10.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято скаргу до провадження та призначено судового розгляду. (а.с.22-23).

Представник заявника - адвокат Горкавий О.П. в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у самій скарзі.

Заінтересовані особи: головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.М. та Кузнєцова Т.А. в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду скарги повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності Головного державного виконавця та стягувача ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення представника заявника - адвоката Горкавого О.П., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, на примусовому виконанні державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.М. знаходиться виконавче провадження ВП № 66381386 від 09.08.2021 року, відкрите держаним виконавцем Булаєнком А.О. з примусового виконання виконавчого листа № 755/19680/20, виданого 26.07.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 13.07.2021 року про зменшення розміру стягнення з ОСОБА_1 аліментів з 8000,00 грн. до 6000,00 грн. щомісяця, починаючи з 28.12.2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття (а.с.5).

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірність дій державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника, які містяться на корпоративному рахунку, відкритому ним, як директором ТОВ «Промспецкомплект-ТК», оскільки у такому випадку він позбавлений можливості здійснювати фінансово-господарську діяльність підприємства та проводити виплати по рахункам, а тому вважає, що вказаними діями державного виконавця порушуються його права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, 09.08.2021 р., з метою примусового виконання рішення суду, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Булаєнком А.О. на підставі виконавчого листа №755/19680/20, виданого 26.07.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за заявою стягувача ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66381386 (а.с.5).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Так, 10.09.2021 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.М. про арешт коштів боржника, прийнятою в межах виконавчого провадження ВП № 66381386, накладено арешт на грошові кошти божника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках в банківських установах, зокрема, у АТ «Кредобанк», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 48 369 грн. Крім того, державним виконавцем у постанові зауважено про накладення арешту на кошти, розміщені на банківських рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. (а.с. 6-7).

Копії постанови від 09.08.2021 року про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів боржника від 10.09.2021 року державним виконавцем Фещенко І.І. було надіслано учасникам виконавчого провадження та у банківські установи, що не заперечується скаржником та його представником.

13.09.2021 року копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про арешт коштів боржника боржник ОСОБА_1 отримав на свою електронну скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_2 з електронної скриньки державного виконавця: ІНФОРМАЦІЯ_3

Таким чином, скаржник ОСОБА_1 був обізнаний про прийняття державним виконавцем Фещенко І.І. оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 10.09.2021 року - 13.09.2021 року.

За даними Довідки про доходи, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Промспецкомплект-ТК» від 16.09.2021 року за №09/16, ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ «Промспецкомплект-ТК» на посаді директора та його загальна сума доходу за період з 28.12.2020 року по 16.09.2021 року без урахування аліментів становить 0 (нуль) гривень 00 коп.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19, від 24 лютого 2021 року у справі №756/1927/15, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VІІІ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VІІІ).

13.09.2021 року боржник ОСОБА_1 звернувся до Головного державного виконавця Фещенко І.І. з заявою про скасування арешту коштів з корпоративної картки АТ «КредоБанк» № НОМЕР_1 (а.с.7). Заява мотивована тим, що накладений арешт на корпоративну картку, з якої боржник, як директор ТОВ «Промспецкомплект-ТК» позбавлений можливості здійснювати фінансово-господарську діяльність підприємства та проводити виплати по рахункам (а.с.7).

16.09.2021 року боржник ОСОБА_1 на свою заяву отримав відповідь головного державного виконавця Фещенко І.І. про відмову в знятті арешту з банківського рахунку боржника, оскільки останнім не доведено, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із Законом України «Про виконавче провадження». При цьому головний державний виконавець зауважив, що згідно розрахунку від 10.09.2021 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2021 року складає 48000,00 грн. (а.с.8-10).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. З установлених судами обставин вбачається, що рахунок боржника, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Разом з тим, згідно з правовою позицією, визначеною в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 р. у справі № 756/1927/16-ц, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

За даними довідки №252-30898/21 від 17.09.2021, виданої ОСОБА_1 АТ «Кредобанк», вбачається, що з 19.11.2018 року на ім`я ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_2 ) відкрито рахунок НОМЕР_3 та станом на 17.09.2021 рік залишок коштів відсутній. У довідці також зауважено, що рахунок підв`язаний до зарплатного проєкту ТОВ «Проспецкомплект-ТК» та до рахунку видана зарплатна картка: НОМЕР_1 . (а.с.11).

Як вбачається зі змісту постанови про арешт коштів боржника, державний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, зазначивши про неможливість накладення арешту на коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які, заборонено законом. При цьому, АТ «Кредобанк», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VІІІ покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Таким чином, приймаючи до уваги правові позиції, викладені Верховним Судом щодо вказаних правовідносин, судом встановлено, що відкритий боржником рахунок у АТ «Кредобанк», на який зараховується його заробітна палата, не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, при цьому кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.

17.09.2021 року, згідно квитанції №ПН143, боржником ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Києві ЦМУМЮ було перераховано суму в розмірі 6000,00 грн. в рахунок сплати аліментів згідно ВП №66381386 (а.с.12).

Таким чином, станом на момент пред`явлення заяви про скасування арешту з коштів боржника заборгованість за виконавчим листом становить 42000,00 грн.

Щодо вимог заявника ОСОБА_1 в частині зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірину Ігорівну у визначений законом строк прийняти рішення з прохання боржника ОСОБА_1 щодо зарахування в рахунок сплати аліментів витрачені ним протягом 28.12.2020 р. - 10.09.2021 р. кошти на утримання дитини, то суд зазначає наступне.

Облік сум на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців регулюється положеннями статті 44 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам. Орган державної виконавчої служби щодо кожного рахунка ведуть електронний облік і звітність за сумами на рахунках у порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Порядок стягнення аліментів регулюється положеннями ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені норми законодавства не передбачають повноважень державного виконавця приймати рішення щодо зарахування в рахунок сплати аліментів коштів, витрачених боржником на утримання дитини поза рамками виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Дніпровського РВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фещенко І.І. в установленому законом порядку з метою реального виконання рішення суду вчинено дії в рамках виконавчого провадження № 66381386 щодо накладення арешту на кошти боржника, зокрема 10.09.2021 р. винесено відповідну постанову, що жодним чином не суперечать вимогам закону, при цьому правові підстави для зняття арешту відсутні.

За таких обставин, оскільки під час вчинення дій у виконавчому провадженні № 66381386, які оскаржуються, головний державний виконавець Дніпровського РВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фещенко І.І. діяла у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що з боку головного державного виконавця права чи свободи заявника вказаними діями порушені не були, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірина Ігорівна, на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця, скасування постанови про арешт майна, зобов`язання вчинити дії з по зарахуванню в рахунок сплати аліментів витрачені кошти на дитину - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.10.2021 року.

Суддя: І.В.Коваленко