Справа № 530/422/21
Провадження № 2/526/505/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі
головуючої судді Максименко Л.В.
секретаря судового засідання Павленко Т.І.
адвоката Школьного В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 530/422/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди, припинення права оренди та витребування земельної ділянки,
На підставі розпорядження голови Зіньківського районного суду №5 від 11.05.2021 до Гадяцького районного суду надійшла цивільна справа № 530/422/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди, припинення права оренди та витребування земельної ділянки.
Встановлено, що ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Гадяцького районного суду від 13 липня 2021 року було закрито підготовче судове засідання у даній справі, проведено всі необхідні підготовчі дії для призначення справи до судового розгляду.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Представник позивача - адвокат Школьний В.А. в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що позивач в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 набула права власності на земельну ділянку площею 4,78 га, яка за життя належала ОСОБА_3 . Останнім було укладено оренди з відповідачем у 2008 році строком на 25 років. На момент набуття позивачем права власності на цю земельну ділянку вона перебувала в оренді ПП «Агроекологія». За договором оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов договору, тому позивач направила відповідну заяву про розірвання договору оренди відповідачу, але ніякої відповіді не отримала. На даний час позивач не бажає мати будь яких правовідносин з ПП «Агроекологія», тому просив розірвати укладений договір оренди земельної ділянки та повернути її позивачу, а також стягти понесені нею судові витрати.
Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомили.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
20 жовтня 2021 року Гадяцьким районним судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
З оглянутого в судовому засіданні оригіналу договору оренди землі від 15 січня 2008 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Агроекологія» вбачається, що предметом договору є земельна ділянка площею - 4,78 га. Строк дії договору 25 років, орендна плата становить 2.2 відсотки від нормативної грошової оцінки. (копія договору а.с.10-11)
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Арсенівка Зіньківського району ОСОБА_2 померла.
Після реєстрації свого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - права власності на земельну ділянку, позивач 10.10.2020 року звернулася до відповідача з письмовим повідомленням про зміну власника земельної ділянки та пропозицією дострокового розірвання договору оренди у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку від спадкоємця до позивача. Разом з повідомленням направила угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 15.01.2008. (а.п. 13-15).
13.10.2020 року відповідачем отримано лист-повідомлення з додатками до нього, проте жодної відповіді на вказаний лист від ПП «Агроекологія» не надходило.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання передбачено ст. 32 Закону України «Про оренду землі».
Згідно із ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Так, спірним договором передбачено можливість припинення договору у разі зміни власника земельної ділянки.
За змістом ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно із п.40 Договору оренди, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Вказаний пункт договору оренди є чинним та в установленому законом порядку недійсним не визнавався.
Зміст п. 40 договору оренди в повній мірі відповідає пункту 40 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 (з наступними змінами та доповненнями), та ніякого двозначного тлумачення не містить.
Відповідно до п. 39 Договору оренди розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.
Згідно із п. 38 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищенням, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Таким чином, сторони договору оренди, скориставшись принципом свободи договору, за згодою між собою передбачили у п. 40 Договору оренди умову про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору оренди.
У зв`язку із вищезазначеним, позивач, як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки, обґрунтовано скористався своїм правом та ініціював питання про дострокове розірвання договору оренди на підставі п. 40 договору оренди.
Відповідач, залишивши без відповіді лист-повідомлення позивача про дострокове розірвання договору оренди, фактично продовжує використовувати земельну ділянку в своїх інтересах, тим самим порушуючи право позивача на вільне використання земельної ділянки.
Таким чином, досудове врегулювання спору не відбулося, тому позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх прав і її вимоги підлягають повному задовленню.
Розглядаючи позовні вимоги щодо покладення всіх судових витрат на відповідача, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2724 грн., витрати на правову допомогу становлять 5 тисяч гривень. Адвокатом Школьним В.А. надано до суду детальний розрахунок наданих ним послуг, які на думку суду є абсолютно спів мірними з обсягом виконаних ним робіт. За наведених обставин суд вважає, що на користь позивача також слід стягти понесені нею судові витрати відповідно до вимог п.1 ч.2 т. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 1 ч.3, 125, 152, 212 Земельного Кодексу України, ст. 203, 204, 205, 207ч.2, 216, 626, 638 ЦК України , ст. 14, 15, 18 ЗУ «Про оренду землі», ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
- позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди, припинення права оренди та витребування земельної ділянки - задовольнити.
Стягти з Приватного підприємства «Агроекологія» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7724 грн., які складаються з судового збору 2724 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Відповідач Приватне підприємство «Агроекологія», місцезнаходження Полтавська обл., Шишацький район, с. Михайлики, вул. Євгена Коновальця, 26, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 24089080.

Повний текст рішення суду складено 27 жовтня 2021 року.

Головуюча: Л. В. Максименко