Справа № 138/632/21
Провадження №:2/138/363/21
01 жовтня 2021 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: Цибульського О.Є.,
з участю: секретаря Спічко А.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ПСП "Деметра плюс" в особі директора Сторожі Володимира Федоровича до ОСОБА_1 , СПД ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: державний реєстратор Відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Казьмір Вадим Олександрович, про визнання недійсним договору оренди землі, -
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.03.2021 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву та призначено підготовче засідання. Відповідачі правом подання відзиву на позовну заяву не скористались.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача адвокат Середюк О.В. не з`явилась, подала до суду заяву, де просила розгляд справи проводити в її відсутність на підставі наявних у справі матеріалів, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де вказав, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволенння.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.
Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: державний реєстратор Відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Казьмір В. О. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розгляд справи проводити в його відсутність.
Оскільки від відповідачів не надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
відповідно до ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно зі ст.626,629,638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 4 ст. 124 ЗК України (у редакції чинній станом на 01.11.2012) передбачалось, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно дост. 1 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній станом на 01.11.2012) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (стаття 3, 4 Закону).
Згідно зіст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Суд встановив, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН ОСОБА_1 є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 1,99 га у межах згідно з планом, що розташована на території Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19).
Державну реєстрацію вказаного вище договору оренди землі здійснено Відділом Держкомзему у Могилів-Подільському районі 03 грудня 2012 року. Вказане підтверджується відповідною відміткою на самому договорі оренди (а.с.15-16), а також відповіддю Відділу у Могилів-Подільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.06.2020 на запит адвоката Середюк О.В. (а.с.25).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.
Згідно ст.125,126 ЗК України право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Частина 3 статті 640 ЦК України (у редакції чинній станом на 01.11.2012) визначає, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації .
Згідно із ст. 202 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент реєстрації договору оренди 03.12.2012), державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин:
а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.
Пунктом 1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174, чинного на момент реєстрації договору оренди землі (далі Тимчасовий порядок), Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.
Відповідно до положень Тимчасового порядку державна реєстрація договорів оренди земельної ділянки вважається здійсненою з моменту внесення даних до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Згідно із пунктом 2.8 Тимчасового порядку Оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акту на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.
Відповідно до п. 8.1 Тимчасового порядку договору оренди землі присвоюється реєстраційний номер в момент здійснення його державної реєстрації.
Факт державної реєстрації засвідчується присвоєнням реєстраційного номеру, скріпленням печаткою реєструючого органу з підписом уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації. Печатка, підпис, реєстраційний номер ставляться на всіх примірниках договору.
Після засвідчення факту державної реєстрації договір реєструється у Книзі записів державної реєстрації, яка ведеться державним органом земельних ресурсів. Датою реєстрації договору у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності.
Набрання договором чинності є моментом у часі, коли виникають права та обов`язки за договором, тобто коли на підставі договору виникають правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року по справі № 697/1767/17, провадження № 61-783св18.
Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 01.11.2012 між позивачем та ОСОБА_1 укладений і зареєстрований відповідно до вимог чинного на той час законодавства, а відтак набрав чинності 03.12.2012 та строк його дії закінчується 04.12.2022, а тому на даний час вказаний договір є чинним.
Разом з тим, суд встановив, що 10.09.2016, тобто під час дії договору оренди землі від 01.11.2012, між власником земельної ділянки ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , укладений договір оренди землі, проведено державну реєстрацію договору оренди за №16515788 (а.с.23).
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 224505324 від 18.09.2020 вбачається, що державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31508086 від 22.09.2016 зареєстрував укладений між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 договір оренди землі від 02.09.2020 (а.с.45).
Згідно п.36 договору оренди землі від 01.11.2012, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.
Згідно п.37 договору оренди землі від 01.11.2012, дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно п.38 договору оренди землі від 01.11.2012, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, з письмовим попередженням про намір розірвати договір не пізніше ніж за двадцять днів до припинення його дії, або, зокрема, за рішенням суду.
Згідно п.39 та п.40 договору оренди землі від 01.11.2012, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 не звертався до позивача з письмовим повідомленням про зміну умов договору або його припинення чи розірвання.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.
Згідно ст. 27 вказаного вище Закону, орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Частиною 5 ст. 116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.
Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
Згідноположень ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених устатті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною третьою статті 10 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин)передбачено, що державний реєстратор зокрема:
- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом, відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах, наявність обтяжень прав на нерухоме майно та наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
- під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;
- під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Імперативними приписами п. 4 ч. 1ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведено перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, зокрема у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.06.2018 у справі № 823/378/16 (в Реєстрі судових рішень № 75241943) зробила наступний правовий висновок: "Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора убачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор не лише вправі, а й повинен, зокрема, запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби подання додаткових документів тощо. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими частиною першою статті 3 Закону № 1952-1V засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 1)".
З аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора вбачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор повинен запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби подання додаткових документів тощо.
Враховуючи викладене вище, в порушення вимог статей 10, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області не перевірив наявність зареєстрованого права на зазначену вище земельну ділянку, що виникло в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, і здійснив повторну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за СПД ОСОБА_2 , чим було порушено право позивача, яке підлягає захисту.
Суд вважає, що договір оренди землі, укладений 02.09.2020 між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 слід визнати недійсним з тих підстав, що оспорюваний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки зареєстрований до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, укладеного 01.11.2012 між ОСОБА_1 та ПСП «Деметра плюс». Тобто спірна земельна ділянка на момент укладення договору з СПД ОСОБА_2 знаходилася в законному користуванні ПСП «Деметра плюс», а договір оренди між ОСОБА_1 та ПСП «Деметра плюс» розірваний у встановленому порядку не був і є чинним.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2270,00 грн.
Керуючись ст.1, 13, 20, 24 ч.2 п.3, 27, 31 Закону України «Про оренду землі», ст.2,10 ч.3 , 24 ч.1п.4, 26 ч.3,27 ч.1 п.1,9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.116 ч.5 ,124 ч.4, 125, 126, 202 ЗК України, ст.15,16 ч.2, 215, 626, 629, 638, 640 ч.3, 792 ЦК України, ст.12, 76-83, 141 ч. 1, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 273 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра плюс» судові витрати у виді судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, а саме: по 1135 гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
- позивач ПП «Деметра плюс», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32643659, місце знаходження: вул. В. Ігнатьєва, 4, с. Серебринець, Могилів-Подільський район, Вінницька область,
- представник позивача директор Сторожа Володимир Федорович, ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- представник позивача адвокат Середюк Олена Василівна, місце здійснення адвокатської діяльності: вул.Стависька, 24/11 м.Могилів-Подільський Вінницької області ;
- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
- відповідач СПД ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4
Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ