КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

13.10.21 справа № 133/921/13-ц

провадження № 6/133/76/21

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.

розглянувши подання заступника начальника відділу Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лопатинської Наталії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду надійшло подання начальника відділу Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лопатинської Наталії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що на виконанні Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження 57510206 з виконання виконавчого листа №133/921/13-ц, виданого 11.01.2018, про стягнення боргу у розмірі 147971,38 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

25.10.2018 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, боржника попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Зазначає, що копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

ОСОБА_2 вказує, що рішення на сьогодні боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду, виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, боржнику належать на праві власності нерухоме майно, а саме: будівля магазину з автомийкою за адресою АДРЕСА_1 .

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, тому ОСОБА_2 просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Ухвалою від 13.10.2021 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.

У судове засідання 13.10.2021 учасники справи не з`явилися.

Заявник заступник начальника відділу Лопатинська Н.М. належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Так, судом встановлено такі обставини.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №57510206 від 25.10.2018, заступником начальника Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лопатинською Н.М. відкрито провадження з виконання виконавчого листа №133/921/13-ц, виданого Козятинським міськрайонним судом 11.01.2018 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 147971,38 грн. та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередила боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с.2).

Згідно Виконавчого листа Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №133/921/13-ц, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №VIKWGA000000 від 15.07.2008 року, що виникла за період з 16.12.2010 по 21.03.2013 в розмірі 6872,8 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 21,53 станом на 24.06.2015 становить 147971,38 грн., що складається із заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5088,87 доларів США, заборгованості з комісії в розмірі 1456,65 доларів США, штрафу у розмірі 327,28 доларів США ( а.с.3).

Виконавцем були здійснені запити щодо ОСОБА_1 в певні установи, а саме: до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, що отримують пенсії; до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів; до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону. Згідно результатів обробки вказаних запитів відсутня інформація у даних установах відносно ОСОБА_1 (а.с.4-7).

Із запиту до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи та про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, вбачається, що ОСОБА_1 сплачує дохід на користь фізичних осіб ( ознака доходу 128) та зареєстрований раніше як фізична особа-підприємець, знятий з обліку у контролюючих органах. (а.с.8-9).

Судові рішення, відповідно до статті 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець вказує, що в добровільному порядку боржник рішення суду не виконує, станом на день звернення з відповідним поданням сума заборгованості не погашена, жодних дій, спрямованих на погашення боргу боржником не вчинялось.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 313 ЦК України, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Пунктом 19 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), не означає саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження і не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. Адже, у зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно підтвердженим та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Так, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Це, зокрема, може бути: вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; ненадання письмового державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язань в повному обсязі або частково.

Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

При цьому, саме державним виконавцем має бути доведено, як необхідна умова застосування обмеження у праві виїзду за межі України - факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Крім того, відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін`юсту України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Мін`юстом України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 в поданні про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

Проте, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів суду не надано.

Так, матеріали, надані державним виконавцем, не містять доказів того, що боржник отримував постанову про відкриття провадження №57510206 та його виклики, був обізнаний про їх існування, а отже не з`являвся без поважних на те причин.

Крім цього, у поданні виконавець вказує, що згідно інформації, наданої на запити, боржнику належать на праві власності нерухоме майно,а саме: будівля магазину з автомийкою за адресою - АДРЕСА_1 , однак матеріали справи не містять підтвердження цієї інформації.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З урахуванням викладеного та того, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись при встановленні умисного ухилення боржника від виконання рішення суду , що доведено не було, суд вважає, що подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10,12,13,81,258-259,260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника відділу Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лопатинської Наталії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 13.10.21