КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/22279/20

11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Пікуль А.А.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Верес Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Лагути Вікторії Володимирівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Сирбул О.Ф, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності,-

в с т а н о в и в:

24 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данилов Юрій Валентинович звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбали квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку було оформлено на ОСОБА_4 та зареєстровано в БТІ м. Києва. В квітні 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна було задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ј частини квартири АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 15 грудня 2010 року.

Зазначає, що відповіднодо інформаційної довідки за вих. №КВ-2016 №37667, виданої Київським бюро технічної інвентаризації 23.09.2016 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.03.1998 року Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва.

Вказує на те, що, отримавши інформацію з Державного реєстру речових право на нерухоме майно по квартирі АДРЕСА_1 , позивачка виявила, що 05.05.2004 року реєстратором - приватним нотаріусом Ганчук З.М. зареєстровано іпотечний договір, іпотекодавець - ОСОБА_2 ; іпотекодержатель - Банк «Фінанси та Кредит» ТОВ, на підставі якого накладено обтяження на дану квартиру. Проте, особа на ім`я ОСОБА_2 ні позивачці, ні її колишньому чоловіку ОСОБА_3 не відома.

Зазначає, що він зателефонував до нотаріуса Ганчук З.М. та дізнався, що приватний нотаріус Ганчук З.М. припинила свою діяльність. З метою з`ясування підстав накладення арешту він направив адвокатський запит до Київського державного нотаріального архіву. У відповідь на його запит йому повідомили, що документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук З.М. передані на державне відповідальне зберігання до Київського нотаріального архіву.

30 листопада 2020 року він звернувся із запитом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Банку Фінанси та Кредит» Грошової С.В., у якому просив надати завірені належним чином копії іпотечного договору від 05.05.2004 року, укладеного між ОСОБА_2 (іпотекодавець) та Банком «Фінанси та кредит» ТОВ (іпотекодержатель), проте відповідь на звернення не надійшла.

02 грудня 2020 року він звернувся з адвокатським запитом до начальника Дарницького УП ГУНП м. Києві, в якому просив надати інформацію відносно громадянина України ОСОБА_2 , а саме: про його місце реєстрації та проживання, про його місце роботи, про те, чи не є він фігурантом у інших справах, пов`язаних з шахрайством.

У відповідь на вказаний запит, 08 грудня 2020 року зателефонував співробітник Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 та повідомив, що громадянин ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, номер квартири такий самий як і в ОСОБА_1 , але квартира знаходиться в сусідньому будинку за номером 3-Б.

З викладеного вбачається, що приватним нотаріусом Ганчук З.М. помилково було внесено запис про обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , співвласниками якої є позивачка та її колишній чоловік, замість квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 .

З огляду на вище викладене, просив суд усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти обтяження з зазначеної квартири.

Протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року було замінено відповідача Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження з квартири АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 09 серпня 2021 року представник відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)- Лагута Вікторія Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року в частині, що стосується відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в інший частині - залишити рішення суду без змін.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що не погоджується з викладеним в рішенні твердженням суду першої інстанції про те, що відповідач визнав позовні вимоги, оскільки у своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що не погоджується із позовними вимогами та вважає їх не обґрунтованими.

Вказує на те, що внесення змін до Єдиного державного реєстру у разі скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень судом, належить до компетенції суб`єктів державної реєстрації прав, визначених ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а не до компетенції Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Зазначає, що згідно вимог підпункту 4.27 пункту 4 Положення про міжрегіональні управління юстиції Міністерства юстиції України, Міжрегіональне управління, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює контроль за дотриманням порядку реєстрації обтяжень рухомого майна та веденням Державного реєстру обтяжень рухомого майна у порядку, визначеному законодавством.

Згідно пункту 53 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесення відомостей про скасування рішення державного реєстратора здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних відомостей, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В судовому засіданні представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Верницький Юрій Сергійович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Данилов Юрій Валентинович проти доводів апеляційної скарг заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи: Уповноваженої особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа : ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлені, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 10)

Відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 23 вересня 2016 року № КВ- 2016 № 37667, наданої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. на запит № 99/01-16 від 14 вересня 2016 року, квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04 березня 1998 року Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва. (а.с. 11)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на вказану квартиру приватним нотаріусом Ганчук З.М. накладено обтяження на підставі іпотечного договору, іпотекодержателем за яким є Банк «Фінанси та кредит», а іпотекодавцем- ОСОБА_2 . (а.с. 12)

Відповідно до довідки Банку «Фінанси та Кредит» ТОВ від 08 травня 2007 року № 1800 ЛУ ОСОБА_2 станом на 08 травня 2007 року повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 1120-pvn-05-04 від 05 травня 2004 року підписаним з Банком «Фінанси і Кредит» (а.с. 9)

30 листопада 2020 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Даниловим Юрієм Валентиновичем було направлено адвокатський запит до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Фінанси та кредит» Грошової С.В., в якому він просив надати інформацію, чи передано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Банком «Фінанси та Кредит» іпотечний договір від 05 травня 2004 року, укладений між ОСОБА_2 та Банком «Фінанси та Кредит». Якщо так, то просив надати завірені належним чином копії іпотечного договору від 05 травня 2004 року, укладеного між ОСОБА_2 та Банком «Фінанси та Кредит», договору позики, на підставі якого був укладений іпотечний договір, копію паспорту ОСОБА_2 та інших документів, які стосуються обставин накладення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 14-15)

02 грудня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Даниловим Юрієм Валентиновичем було направлено адвокатський запит до Київського державного нотаріального архіву, в якому він просив надати відомості чи передала нотаріус Ганчук Зінаїда Миколаївна до Київського державного нотаріального архіву свої справи. Якщо так, то просив надати завірену належним чином копію іпотечного договору від 05 травня 2004 року, укладеного між ОСОБА_2 та банком «Фінанси та Кредит», договору позики, на підставі якого був укладений іпотечний договір, копію паспорта ОСОБА_2 та інших документів, які стосуються обставин накладення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 16-17)

На звернення адвоката Данилова Ю.В. Київським державним нотаріальним архівом 04 грудня 2020 року було надано відповідь № 4302/01-21в якій зазначено, що документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук З.М. передані на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу. (а.с. 18)

02 грудня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Даниловим Юрієм Валентиновичем було направлено адвокатський запит до начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві, в якому він просив надати інформацію про гр. ОСОБА_2 , а саме: про його місце реєстрації (проживання), роботи, про те, чи є він фігурантом у інших справах пов`язаних з шахрайством. (а.с. 20)

На звернення адвоката Данилова Ю.В. 10 грудня 2020 року Дарницьке управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві відмовило Данилову Ю.В. у наданні інформації у зв`язку з тим, що Даниловим Ю.В. не було надано підтверджень його повноважень діяти від імені та в інтересах інших громадян, у тому числі, здійснювати збір інформації відносно них. (а.с. 21)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , усуваючи перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що вимоги позивачки обґрунтовані та доведені у повному обсязі, а обставини, на які посилалась позивачка у позові, знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, оскільки, як встановлено у ході судового розгляду, з метою забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця - ОСОБА_2 , приватним нотаріусом КМНО Ганчук З.М., було здійснено реєстрацію іпотечного договору та помилково накладено обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої є позивачка ОСОБА_1 , вказане обтяження порушує право позивачки щодо володіння, користування та розпоряджання майном на власний розсуд.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд,відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи,може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З огляду на вище викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що права позивачки було порушені, оскільки судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що приватним нотаріусом Ганчук З.М. при накладанні обтяження на квартир АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , помилково зазначив замість номеру будинку «3-Б» номер будинку «3-В» квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачці та її колишньому чоловіку ОСОБА_3 . У зв`язку з помилковим накладенням обтяження на її квартиру ОСОБА_1 була позбавлена права вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому суд першої інстанції вірно зазначив в рішенні, що порушене право позивачки підлягає судовому захисту.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що захист порушеного права позивачки має відбуватись шляхом зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження з квартири АДРЕСА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (пункти 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації.

Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункт другий частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» територіальні органи Міністерства юстиції України в межах території, на якій вони здійснюють свою діяльність:

2) розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав та приймають обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

3) складають протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

4) організовують роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації прав;

5) приймають рішення про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації прав до Державного реєстру прав у випадках, передбачених цим Законом;

6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором, зокрема, у випадках подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини 6 пункту 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення зокремапро:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У разі якщо за результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів щодо негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

З огляду на те, що приватний нотаріус Ганчук З.М., якою було помилково накладено обтяження на квартиру позивачки ОСОБА_1 , припинила свою діяльність, то, відповідно до вимог частини 6 пункту 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», саме на Міністерство юстиції України та його територіальні органи покладено обов`язок скасувати рішення про державну реєстрацію прав та виправляти помилки, допущені державними реєстраторами, діяльність якого припинена.

Аналізуючи зазначені вище вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які визначають повноваження Міністерства юстиції України та його територіальних органів, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції було невірно визначено спосіб захисту порушеного права позивачки

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Лагути Вікторії Володимирівни підлягає частковому задоволенню, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року підлягає зміні з викладенням абзацу першого, другого резолютивної частини рішення в наступній редакції. Позов ОСОБА_1 Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності задовольнити частково. Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 шляхом скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Ганчук З.М., реєстраційний № 4638 від 05 травня 2004 року про реєстрацію обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. ст. 5,10,12,13,81,263, 367, 368, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Лагути Вікторії Володимирівни задовольнитичастково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року змінити, виклавши абзац перший, другий резолютивної частини рішення в наступній редакції.

Позов ОСОБА_1 Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 шляхом скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Ганчук З.М., реєстраційний № 4638 від 05 травня 2004 року про реєстрацію обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року.

Головуючий: Судді: