Дата документу 03.11.2021 Справа № 336/4585/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4585/21 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/3416/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2021 року у справі за скаргою Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича, стягувач: ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» звернулось до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. про відкриття виконавчого провадження № 65584278 за виконавчим листом № 336/6979/19, виданим 07.04.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, а також на постанову про стягнення виконавчого збору від 27.05.2021 у цьому ж виконавчому провадженні.

В обґрунтування скарги вказано, що усупереч законодавству про примусове виконання рішень суду зміст постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 27.05.2021 не відповідає змісту виконавчого документа. Крім того, станом на день відкриття виконавчого провадження № 65584278 рішення суду фактично було виконане заявником добровільно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2021 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження № 65584278, винесену 27.05.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П., та зобов`язано начальника Шевченківського районного ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати названу постанову.

Визнано неправомірною постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 65584278, винесену 27.05.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П., та зобов`язано начальника Шевченківського районного ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати названу постанову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Шевченківський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника ДП «Бест Альтернатива» - адвоката Шульги О.А., який заперечував проти скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, а також вийшовши за її межі з урахуванням питання щодо юрисдикції відносно частини скарги на рішення державного виконавця, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 у справі № 336/6979/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» про зміну дати, причини звільнення у трудовій книжці, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Зобов`язано Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» скасувати запис та внести до трудової книжки ОСОБА_1 новий запис про звільнення, стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 13 215,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 016 грн.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2021 виправлено описку в судовому рішенні у справі № 336/6979/19 щодо дати запису про звільнення.

На виконання вказаних судових рішень Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 336/6979/19, в якому зазначено: «Зобов`язати Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасувати запис про «звільнення з 12.03.2018 року за відсутність на робочому місті без поважних причин».

Вказаний виконавчий лист стягувачем ОСОБА_1 було пред`явлено до виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. було винесено постанову від 27.05.2021р. про відкриття виконавчого провадження № 65584278, а також постанову від 27.05.2021р. про стягнення виконавчого збору.

Судом встановлено, що у постанові від 27.05.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65584278 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. на відміну від змісту виконавчого листа вказано: зобов`язати Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2019 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасувати запис про «звільнення з 12.03.2019 року за відсутність на робочому місці без поважних причин».

Також у постанові від 27.05.2021 про стягнення виконавчого збору вказано: «зобов`язати Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2019 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасувати запис про «звільнення з 12.03.2019 року за відсутність на робочому місці без по-

важних причин».

Таким чином, суд констатував, що зміст процесуальних документів виконавчого провадження не відповідає змісту виконавчого листа № 336/6979/19.

Крім того, суд зазначив, що з матеріалів скарги вбачається, що судове рішення постанову Запорізького апеляційного суду від 17.07.2020, на підставі якої Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 07.04.2021 видано виконавчий лист № 336/6979/19, фактично виконано Дочірнім підприємством «Бест Альтернатива» у лютому 2021 року.

Так, копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 01.02.2021 про виправлення описки в постанові від 17.07.2020 підприємством отримано поштою 08.02.2021, та згідно з наказом генерального директора Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» від 10.02.2021 № 26 у трудову книжку ОСОБА_1 внесено запис за № 44 про те, що запис за № 43 скасовано, звільнено «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років». Про здійснені заходи 13.02.2021 письмово поінформовано стягувача, трудову книжку надіслано поштою.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції зазначив, що містяться розбіжності у формулюванні змісту виконавчого листа із оскаржуваними постановами, а виправлення цих описок у постановах самостійно державним виконавцем не впливає на той факт, що на час їх прийняття державним виконавцем боржником рішення Запорізького апеляційного суду від 17.07.2020р. було фактично виконано. Тому судом було задоволено скаргу ДП «Бест Альтернатива» та визнано неправомірними оскаржувані постанови державного виконавця і зобов`язано начальника Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві скасувати їх.

В апеляційній скарзі начальника Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Нещадима І.С. зазначається, що підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження за правильно оформленим виконавчим листом № 336/6979/19 у старшого державного виконавця Савчука К.П. не було, а про фактичне виконання рішення він не був обізнаний, та боржник про ці обставини його не повідомив. Тому, приймаючи оспорювані ДП «Бест Альтернатива» постанови від 27.05.2021р. він діяв відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього закону, зокрема, виконавчого листа, виданого судом, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини 5 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець

не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа

виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`я-

зок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, на державного виконавця вказаним законом покладено обов`язок щодо відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача про примусове виконання рішення за відсутності підстав для повернення виконавчого документу стягувачеві.

26.05.2021р. ОСОБА_1 подав заяву про відкриття виконавчого провадження, надавши оригінали виконавчих листів, а також просив трудову книжку, яку йому не повернуто боржником після внесення відповідних змін, надіслати на його потову адресу ( а.с. 74-75).

Зі змісту виконавчого листа № 336/6979/19 вбачається, що підстав для його повернення стягувачу у державного виконавця Савчука К.П. не малось, а тому він правомірно та керуючись приписами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виніс постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору з боржника ( а.с. 75).

Суд безпідставно вважав, що допущені державним виконавцем в цих постановах описки у написанні року «2019» замість правильного «2018» в даті звільнення, якою боржника зобов`язано звільнити стягувача та яку слід внести до трудової книжки останнього, створюють підстави для скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, оскільки такі описки відповідно до абз. 3 частини 3 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» можуть бути виправлені самим державним виконавцем, у якого на виконанні перебуває виконавче провадження.

Та на момент розгляду скарги судом 14.07.2021р. ці упущення були вже усунуті, оскільки державним виконавцем 24.06.2021р. внесено виправлення у оскаржувані постанови ( а.с. 99).

Між тим, суд все ж таки послався на те, що правового значення ці виправлення не мають, оскільки рішення фактично було виконано боржником у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

Але колегія вказує, що ані стягувачу ОСОБА_1 , який подав заяву про примусове виконання рішення суду, ані державному виконавцю Савчуку К.П. при відкритті виконавчого провадження не було відомо про ці обставини.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було зазначено, що боржнику надається десятиденний строк для виконання рішення суду, яку боржник отримав 02.06.2021р., але про те, що ним рішення суду виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, на чому наголошує наразі скаржник у скарзі, ним державного виконавця не було повідомлено як це передбачено вимогами статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження», а замість цього подано скаргу до суду про неправомірність відкриття виконавчого провадження.

Вказуючи про добровільне виконання рішення суду, боржник посилається на наказ № 26, виданий 10 лютого 2021р., у якому зазначено: «Вважати ОСОБА_1 звільненим з роботи з 26 лютого 2018р. за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років. Внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 . Асистенту Генерального директора ДП «Бест Альтернатива» ОСОБА_2 виконати та доповісти про інформування ОСОБА_1 про внесені зміни до трудової книжки. Отримати письмову згоду на надіслання поштою трудової книжки» ( а.с. 26), а також лист № 44 від 13.02.2021р., за змістом якого вказується, що ОСОБА_1 вкотре інформується про очікування письмової згоди про надіслання йому трудової книжки та про внесення запису до його трудової книжки на виконання постанови суду ( а.с. 27).

Але, як свідчать матеріали справи, цей лист ОСОБА_1 отримано не було ( а.с. 28).

Отже, на час подачі заяви та виконавчих листів до Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва, стягувач ОСОБА_1 не був обізнаний з вказаним наказом та трудову книжку та лист боржника ним отримано не було.

Знаючи про ці обставини, боржник мав терміново повідомити виконавчу службу про фактичне виконання ним виконавчого документу, але цього не зробив як одразу, так і в подальшому.

До того ж, належним виконанням є не тільки видання наказу з правильною датою та формулюванням причин звільнення, а вручення стягувачу належним чином оформленої трудової книжки із внесеними відповідно до рішення суду, що виконується, записами.

Таким чином, у старшого державного виконавця Савчука К.П. не було підстав відмовляти ОСОБА_1 у відкритті виконавчого провадження, тому суд безпідставно вважав скаргу в частині неправомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження обґрунтованою та задовольнив її.

З зазначених підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України ухвала суду в частині задоволення скарги щодо визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання начальника ВДВС скасувати її підлягає скасуванню із прийняттям постанови про відмову в цій частині скарги.

З приводу правомірності винесення постанови про стягнення виконавчого збору, колегія наголошує на наступному.

Відповідно до приписів ч. 2 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі, постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У такому разі суд не міг за правилами цивільного судочинства розглядати скаргу в частині оскарження постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки безпосередньо приписами вказаної норми спеціального закону передбачено інший порядок її оскарження за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на все вище наведене, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги в часині вирішення судом скарги боржника щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору відповідно до вимог ч. 4 статті 367 ЦПК України та відповідно до вимог чч. 1, 2 статті 377 ЦПК України, та керуючись цими процесуальними нормами скасувати оскаржувану в цій частині ухвалу із закриття провадження у справі за цією частиною скарги.

Відповідно до приписів статті 256 ЦПК України апеляційним судом роз`яснюється

скаржнику в особі ДП «Бест Альтернатива», що скарга в цій частині підлягає розгляду за

правилами адміністративного судочинства, а також щодо його права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутись до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Приймаючи нову постанову, колегія відповідно до вимог статті 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат, які підлягають стягненню зі скаржника на користь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у сплаченій за подання апеляційної скарги сумі у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2021 року у цій справі скасувати.

У задоволенні скарги ДП «Бест Альтернатива» в частині оскарження постанови від 27.05.2021р. про відкриття виконавчого провадження № 65584278 відмовити.

Закрити провадження у справі за скаргою ДП «Бест Альтернатива» щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 65584278, винесену 27.05.2021р. старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за виконавчим листом № 336/6979/19, виданим 07.04.2021р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Стягнути з ДП «Бест Альтернатива» на користь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий збір в сумі 2 270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 листопада 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.