Справа № 487/7293/21
Провадження № 2/487/2871/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді А.А. Лагоди

секретаря І.А. Довбня

за участю представника позивача І.В. Чернеги

представника відповідача Т.І. Миснікової

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Миколаївського міського центра зайнятості до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 року Миколаївській міський центр зайнятості звернувся до суду з вказаним позовом. У своєму позові позивач зазначив, що відповідач з 27.04.2020 року зареєстрований в Миколаївському міському центрі зайнятості, як безробітний та йому нараховується допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Виявлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач отримував державну соціальну допомогу по догляду за дитиною інвалідом з урахуванням надбавки на догляд на дитину ОСОБА_3 , про що відповідач не повідомив позивача, у зв`язку з чим у період з 27.04.2020 року по 20.07.2021 року незаконно отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 11810,74 грн. Посилаючись на вищезазначене, просили стягнути з відповідача на користь Миколаївського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року відкрито спрощене провадження по справі.

Представником позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позов у повному об`ємі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 20.04.2020 відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в Миколаївському міському центрі зайнятості як безробітний та йому нараховувалася допомога по безробіттю.

Встановлено, що відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 (далі - Порядок № 60/62) було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Державної фіскальної служби України та виявлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач отримував державну соціальну допомогу по догляду за дитиною інвалідом з урахуванням надбавки на догляд на дитину ОСОБА_3 , що підтверджено листом Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради № 2146/09.02-12 від 09.07.2021 року.

Отже, відповідач приховав інформацію про те, що під час його перебування на обліку в центрі зайнятості він був зайнятою особою, що спричинило незаконне отримання останнім допомоги по безробіттю з 27.04.2020 року по 20.07.2021 року, на загальну суму 11810,74 грн.

З метою досудового врегулювання спору 23.07.2021 року відповідачу була вручена претензія за № 676/2-21mz. Однак станом на день звернення до суду добровільне погашення переплати з боку відповідача не відбулось.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у раз зайнятості особи.

Аналогічно і нормами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно із п. 6 Порядку № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений законом строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Беручи до уваги наведені вище фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що подана Миколаївським міським центром зайнятості позовна заява ґрунтується на вимогах закону, а тому заявлені останнім вимоги щодо стягнення з відповідача незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, суд приходить висновку, що 50,0 % судового збору, який сторона позивача сплатила при поданні позову, а саме в сумі 1135,00 грн. необхідно стягнути з відповідача, а решту компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Миколаївського міського центра зайнятості до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Миколаївського міського центра зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 11810 (одинадцять тисяч вісімсот десять) гривні 74 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривні 00 коп.

Компенсувати Миколаївському міському центру зайнятості понесений у зв`язку із поданням позовної заяви судовий збір у розмірі 1135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Миколаївський міський центр зайнятості, , місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя А.А. Лагода