У Х В А Л А

16.11.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана скарга була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа в порядку судового конторолю за виконанням судових рішень.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2021 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Ухвалою судді від 18.10.2021 року скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків поданої скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали судді.

18.10.2021 року зазначена ухвала судді була направлена для виконання поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу скаржника ОСОБА_1 вказану в скарзі.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 отримала ухвалу судді про залишення її скарги без руху 01.11.2021 року, що підтверджується її особистим підписом в рекомендованому повідомленні.

На виконання вимог ухвали судді, до канцелярії суду 10.11.2021 року поштовим відправленням від скаржника ОСОБА_1 за вх. № 52367 надійшла скарга в новій редакції з додатками.

Вивчивши скаргу ОСОБА_1 в новій редакції, суддею встановлено, що скарга не відповідає вимогам встановленим ЦПК України, оскільки скаржник ОСОБА_1 не в повному обсязі виконала вимоги ухвали судді від 18.10.2021 року про залишення скарги без руху.

Так, в ухвалі судді від 18.10.2021 року, було чітко зазначено, що для усунення недоліків скарги, скаржнику необхідно надати скаргу для суду та інших учасників справи, в новій редакції, яка повинна містити всі реквізити визначенні чинним цивільно-процесуальним законодавством, надати докази по справі (якщо копії то для суду належним чином завірені), за необхідності клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Проте, всупереч зазначеному в ухвалі судді, ОСОБА_1 надала в одному примірнику скаргу в новій редакції, в якій з всіх необхідних реквізитів зазначила лише найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга, зазначила додатки до скарги та надала їх в оригіналі.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в частині четвертій ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.17 вищевказаної Постанови, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст.450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно п. 16 вищевказаної Постанови, строки звернення зі скаргою є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду :

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Таким чином, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які передбачені положеннями ЦПК України та містити відомості, зазначені в ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»,

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною четвертою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З огляду на вищевикладене, скарга ОСОБА_1 в новій редакції не відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства з наступних підстав.

Так, скарга в новій редакції подана лише в одному примірнику та не містить всіх необхідних реквізитів:

повне найменування скаржника, повне найменування інших учасників справи, відомості про відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти учасників справи;

- реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

- зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

- викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

- зміст вимог скаржника: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який скаржник просить суд визначити у рішенні;

З поданої скарги не вбачається, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, а тому не можливо встановити чи не було пропущено встановченний чинним законодавством 10-денний строк для подання скарги до суду.

Окрім того, до скарги додано письмові докази, якими скаржник обґрунтовує свою скаргу, лише в одному примірнику.

Розділом VIІ ЦПК України не передбачено залишення скарги без руху, проте, відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено право суду застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суддя виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Доступ до правосуддя, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер про Бельгії» виходить з того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, хоч законодавець не покладає на суддю обов`язку повторно постановити ухвалу про залишення позову без руху в разі не усунення їх у повному обсязі, суддя дійшов висновку, що він позбавлений можливості прийняти скаргу до розгляду, а тому вважає за необхідне залишити скаргу повторно залишити без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, скаржнику ОСОБА_1 необхідно надати до суду скаргу для суду та інших учасників справи, в новій редакції, яка повинна містити всі реквізити визначенні чинним цивільно-процесуальним законодавством, надати докази по справі для всіх учасників справи, за необхідності клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України зазначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись, ст.ст. 10, 185, 259-261, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, - повторно залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків у строк який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяО. І. Орєхов