головуючий у суді І інстанції Вовк С.В.
провадження № 22-з/824/983/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
2 листопада 2021 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Писаної Т.О.,
Суддів Приходька К.П., Журби С.О.
за участі секретаря судового засідання Зиль Т.С.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного підприємства "Українська правда", ОСОБА_1 , третя особа: Національна поліція України про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації,
У липні 2016 року позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково та вирішено:

Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_2 , інформацію, поширену ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в програмі "Вечірній прайм" на телеканалі "112 Україна", власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", наступного змісту: " ОСОБА_6 … мав відношення до злочинів проти активістів Майдану. Зокрема йому приписують причетність до викрадення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в січні 14-го року", в частині "Зокрема йому приписують причетність до викрадення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в січні 14-го року".

Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_2 , інформацію, поширену ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в програмі "Вечірній прайм" на телеканалі "112 Україна", власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", наступного змісту:"… як вже зараз визнав ОСОБА_9 , він (мається на увазі - ОСОБА_2 ) ввів в оману стосовно цього (мається на увазі - переатестація) керівництво Генеральної прокуратури".

Зобов`язати телеканал "112 Україна", власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", в найближчому після набрання рішення суду законної сили випуску програми "Вечірній прайм", оприлюднити без будь-яких скорочень резолютивну частину рішення суду, в тій частині яка стосується безпосередньо телеканалу "112 Україна", а також ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , або шляхом оголошення тексту рішення суду, або шляхом оприлюднення рішення суду через рухомий рядок під час випуску програми "Вечірній прайм".

Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_2 , 1975 р.н., інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 на веб-сайті "Українська правда" БЛОГИ" ( ІНФОРМАЦІЯ_3 який належить ПП «Українська правда», в статті ОСОБА_1 , під заголовком " ІНФОРМАЦІЯ_4 " наступного змісту:

"… ОСОБА_2 - не просто мєнт, що не пройшов атестацію, тобто не викликає довіру ні у громадськості, ні у самих поліцейських. ОСОБА_2 в подіях, розслідуванням яких він тепер буде керувати, сам приймав не останню участь", в частині " ОСОБА_11 в подіях, розслідуванням яких він тепер буде керувати, сам приймав не останню участь".

Зобов`язати веб-сайт "Українська правда" БЛОГИ" (ІНФОРМАЦІЯ_5), який належить Приватному підприємству "Українська правда", та ОСОБА_1 не пізніше наступного дня від набрання рішення законної сили, надрукувати тим же шрифтом і на тому ж місці шпальти, де і була надрукована ІНФОРМАЦІЯ_6 на веб-сайті "Української правди" БЛОГИ" стаття, автором якої є ОСОБА_1 , "Мусора (слово перекреслено) міліціонери, які не пройшли переатестацію, потрапляють до раю (два слова перекреслено) до Генеральної прокуратури", резолютивну частину рішення суду, яка стосується безпосередньо ОСОБА_1 та Приватного підприємства "Українська правда".

В іншій частині позовних вимог,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", ОСОБА_1 , ПП "Українська правда" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Не погоджуючись із указаним рішенням адвокат Канюк Я.Ю. в інтересах позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у визнанні недостовірної та спростуванні наступної інформації: " ОСОБА_2 - просто мєнт, що не пройшов атестацію, тобто не викликає довіру ні у громадськості, ні у самих поліцейських" та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодилась із рішенням суду першої інстанції також ОСОБА_1 , в інтересах якої адвокатом Науменко Ю.В. подано апеляційну скаргу, у якій скаржниця просить оскаржуване рішення скасувати в частині, якою були задоволені позовні вимоги щодо усіх відповідачів та безпосередньо до неї, оскільки доводить, що інформація, яка була поширена про позивача є достовірною. Не погодилось із рішенням суду першої інстанції також ТОВ "ТРК"112-ТВ", в інтересах якого адвокатом Лук`яновою Г.О. подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ" та ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного підприємства "Українська правда", ОСОБА_1 та розподілу судових витрат скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Вирішено питання щодо судового збору.

До судових дебатів представником ОСОБА_1 заявлено про те, що після ухвалення судового рішення стороною відповідачки будуть надані докази про розмір витрат, які відповідачкою понесені у зв`язку з розглядом справи.

30 листопада 2020 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу та надані докази понесення відповідних витрат у сумі 40000 грн.

Крім того, 9 грудня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Канюк Я.Ю. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування зменшення витрат на оплату правничої допомоги вказував, що ОСОБА_1 не надала належні докази, які підтверджують необхідність відшкодування ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 8 грудня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подала касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 8 вересня 2021 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Київського апеляційного суду від 8 грудня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Канюк Я.Ю. просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

25 жовтня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Науменко Ю.В.

В обґрунтування клопотання адвокатом вказано, що 2 листопада 2021 року о 14:15 год. вона буде присутньою, як представник позивачів на засіданні у справі № 640/16006/20, що перебуває в провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду.

Зазначає, що розписку про повідомлення про дату розгляду цієї справи підписала минулого засідання, 21 вересня 2021 року. На підтвердження вказаного, до клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_12 надає зазначену розписку суду.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 також не може прийняти участь в судовому засіданні, оскільки 2 листопада 2021 року о 14:оо год. має бути присутньою, як представник потерпілих у справі № 757/31502/20, що перебуває в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідно до ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи, проте суд може відкласти розгляд справи, якщо повідомлені стороною причини неявки буде визнано поважними.

Апеляційний суд розглянувши клопотання представника відповідача дійшов висновку про недоведеність поважних причин неявки ОСОБА_1 , як відповідача у даній справ, з таких міркувань.

Посилаючись на неможливість явки до суду ОСОБА_1 з огляду на зайнятість в іншій справі, представник відповідача не додав до клопотання жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували участь ОСОБА_1 у розгляді іншої справи, зокрема довіреність чи ордер, на підставі яких вона уповноважена приймати участь в інтересах інших осіб, або судову повістку про виклик для участі у іншій справі тощо.

Представник відповідача та відповідач були повідомлені про день розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Доказів про наявність у ОСОБА_1 непередбачуваних чи виняткових обставин, пов`язаних із необхідністю участі у розгляді іншої справи саме у момент розгляду даної справи, які б свідчили про поважність причин неявки, представник відповідача суду не надав.

Також, колегія апеляційного суду керується ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України, відповідно до яких завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, висновки Верховного Суду викладені у постанові від 8 вересня 2021 року, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Встановлено, що 30 листопада 2020 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення у справі додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у сумі 40 000 грн.

На підтвердження обставин понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 було долучено договір про надання правничої допомоги № 03/09, додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 03/09 від 2 вересня 2020 року, рахунок на оплату від 24 листопада 2020 року, попередній розрахунок витрат на правничу допомогу від 3 вересня 2020 року, яка надана адвокатом ОСОБА_12 за договором про надання правничої допомоги №03/09 від 2 вересня 2020 року, акт приймання-передачі правничих послуг за договором № 03/09 від 2 вересня 2020 року та довідка про оплату грошових коштів за надання професійної правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 для захисту своїх інтересів, звернулась до адвоката Науменко Ю.В. з метою отримання професійної правничої допомоги.

2 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Науменко Ю.В. укладено договір про надання правової допомоги № 03/09, відповідно до умов якого ОСОБА_12 зобов`язалась надати відповідачу ОСОБА_1 юридичні послуги та правову допомогу.

2 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Науменко Ю.В. було укладено додаток №1 до договору про надання правничої допомоги № 03/09 від 2 вересня 2020 року.

Відповідно до п. 1 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги № 03/09 від 2 вересня 2020 року, сторони визначили, що надання правової допомоги адвокатом клієнту у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного підприємства "Українська правда", ОСОБА_1 , третя особа: Національна поліція України про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації в апеляційній інстанції оплачується виходячи з розрахунку 4 000 грн за годину.

Відповідно до п. 2 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги № 03/09 від 2 вересня 2020 року надання правової допомоги включає в себе, зокрема, але не виключно, ознайомлення із матеріалами справи, розробка стратегії, підготовка апеляційної скарги, письмових відзивів, пояснень, клопотань, інших процесуальних документів, запитів, участь в судових засіданнях.

Згідно п. 3 даного додатку до договору попередній розрахунок вартості правничої допомоги на стадії апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції: ознайомлення із матеріалами справи 8 000 грн (2 год.); підготовка апеляційної скарги 12 000 грн (3 год.); підготовка адвокатських запитів 4 000 грн (1 год.); підготовка відзивів на апеляційні скарги інших учасників 12 000 грн (3 год.); участь в судовому засіданні 4 000 грн (1 год.).

24 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Науменко Ю.В. було підписано акт приймання-передачі наданих правових послуг за договором № 03/09 від 2 вересня 2020 року.

Вартість наданих послуг за цим Актом становить 40 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи у суді апеляційної інстанції інтереси відповідача ОСОБА_1 представляла: адвокат Науменко Ю.В.

По справі було проведено 1 судове засідання 24 листопада 2020 року, де відбувся розгляд справи по суті та постановлено постанову. Тривалість засідання 60 хв.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відзиві на апеляційну скаргу позивача не змінено правову позицію по справі, якої остання дотримувалась в суді першої інстанції подаючи відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду просив відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки заявлена для відшкодування сума є явно завищеною та неспівмірною зі складністю справи та дійсним обсягом наданих послуг. Вказував на те, що відзив, поданий адвокатом Науменко Ю.В. на апеляційну скаргу не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, значною мірою відтворює доводи, викладені відповідачем в суді першої інстанції та його виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт. Зазначав, що, враховуючи незначну тривалість судового засідання витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у заяві ОСОБА_13 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн є завищеними.

Беручи до уваги обсяг та час необхідний для виконання адвокатом, яка надавала професійну правничу допомогу ОСОБА_13 робіт, що пролягали у підготовці та поданні відзиву на апеляційну скаргу, обсягу зазначеного відзиву, викладеного загалом на 6 сторінках; участь у судовому засіданні апеляційного суду загальною тривалістю 60 хв., колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення їх розміру до 26 000 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 000 грн колегія суддів вважає співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

При цьому, колегія суддів врахувала загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування правової допомоги та заперечення представника позивача, які були надані ним ще у грудні 2020 року, коли адвокатом Науменко Ю.В. було заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу. Адвокат Наукменко Ю.В. доводів у спростування заперечень не навела.

З огляду на викладене, виходячи з конкретних обставин справи та виконаної адвокатом роботи, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000 грн.

Керуючись ст.ст.268, 270, 382-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного підприємства "Українська правда", ОСОБА_1 , третя особа: Національна поліція України про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу адвоката у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) грн.

Додаткова постанова набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба