РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 Провадження №2/425/585/21

Справа №425/2874/21

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участі секретаря Гайворонської І.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до моменту закінчення навчання, але не більше чим до досягнення нею двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона мешкає разом з матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні. Відповідач є її батьком. На даний момент вона навчається у Луганському державному університеті внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка, тому не має можливості влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток.

28 вересня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду.

28 вересня 2021 року відповідач надав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після досягнення донькою повноліття він щомісяця (два рази на місяць) відправляє грошові переводи на її рахунок на суму від 4000 до 6000 російських рублів. Загальна сума грошових переводів за період з 29.07.2019 по 04.09.2021 складає 165800 російських рублів, що дорівнює в еквіваленті 59688 грн. Також повідомив, що на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , яка на даний час не працює. А заробітна плата, яку він отримує, є їх спільною сумісною власністю. Крім того, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З урахуванням зазначеного вважає, що позовні вимоги повністю не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необґрунтованістю.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач у добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги, якої вона потребує у зв`язку із навчанням у вищому навчальному закладі. Дійсно після досягнення нею повнолітня відповідача перераховував їй гроші, але на погашення заборгованості зі сплати аліментів до досягнення нею повнолітня. Останній раз відповідач перерахував їй кошти 04 вересня 2021 року. Навчається вона на денній формі навчання у закладі, який знаходиться в м. Сєвєродонецьк. Тому кожного дня витрачає гроші на проїзд з міста Рубіжного, де проживає, до міста Сєвєродонецька. Крім того витрачає кошти на харчування за місцем навчання. Навчається вона на контрактній основі, вартість навчання складає приблизно 7000 грн. за півроку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповіді їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до копії довідки № 1-1861 від 13.09.2021, ОСОБА_1 навчається на 3 курсі денної форми навчання (спеціальність 262 «Правоохоронна діяльність», ступінь вищої освіти «бакалавр», за кошти фізичних та юридичних осіб) Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка. Термін навчання - 3 (три) роки з 01.09.2019 по 04.07.2022.

З копії договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом Луганський державний університет внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка та ОСОБА_1 від 19.08.2019 вбачається, що вартість освітніх послуг, зокрема, за 2021-2022 календарний рік складає 14640,00 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 з 02.07.2010 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд вважає, що потреба повнолітньої ОСОБА_1 у матеріальній допомозі батьків витікає з самого її навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим вона не в змозі працювати та отримувати доходи. Окрім того, судом взято до уваги, що позивач навчається за контрактом, стипендію не отримує, проживає у м.Рубіжне, а навчається у іншому населеному пункті, що потребує витрат на проїзд до місця навчання.

Посилання відповідача на те, що його дружина є безробітною не є тією обставиною, яка впливає на вирішення питання щодо можливості батька надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у зв`язку із її навчанням.

Відповідач у відзиві на позовну заяву також посилається на те, що він надає допомогу доньці, а саме, щомісяця у період часу з березня 2020 року по 04.09.2021 відправляв грошові переводи на рахунок ОСОБА_1 .

Позивач не заперечувала, що відповідач дійсно надсилав їй кошти, які вона останній раз отримала 04.09.2021, однак зазначила, що це заборгованість зі сплати аліментів до досягнення нею повноліття. Наявність зазначеної заборгованості станом на вересень 2021 підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 24.09.2021.

Зазначене відповідачем не може бути підставою для відмови у позові, оскільки аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позову (16.09.2021). Доказів тому, що відповідачем на утримання позивача після звернення до суду з позовом було перераховано кошти, суду не надано. В будь-якому разі зазначене питання підлягає вирішенню у процесі виконання рішення суду.

Відповідачем, окрім перебування на його утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 року народження, не надано належних доказів наявності у нього інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання ним, зокрема, за станом здоров`я, матеріальної допомоги донці, яка продовжує навчання.

Суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син ОСОБА_5 , але зазначене не свідчить про неможливість відповідача, який є працездатним, сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

За таких обставин суд вважає доведеними як потребу повнолітньої доньки у матеріальній допомозі батька, так і можливість останнього надавати своїй донці таке забезпечення на період навчання.

При цьому, справедливим та розумним розміром аліментів суд вважає 1/6 частку від всіх видів доходу відповідача щомісячно, оскільки відповідач має на утриманні неповнолітнього сина, а позивач є повнолітньою особою та нею не доведено такого розміру витрат у зв`язку із навчанням, який би потребував стягнення з відповідача саме 1/4 частини його доходів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до п.п. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Отже, позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить.

Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 141, 142 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 606,54 грн., що є пропорційним розміру задоволених вимог. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на час навчання, у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 вересня 2021 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 606 (шістсот шість) гривень 54 копійки.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.10.2021.

Суддя О.Л. Овчаренко