Провадження № 2-з/754/250/21
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2021 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення.

Свою заяву заявник мотивує тим, що 20.03.2021 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого вона позичила ОСОБА_2 1 600 000,00 грн. зі строком повернення до 20.08.2021 року. Однак, ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання не виконав, кошти не повернув, в зв`язку з чим вона (заявник) має намір звернутись до суду за захистом своїх прав. При цьому вважає доцільним забезпечити позов, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду.

В зв`язку з наведеним, заявник просить задовольнити дану заяву та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, та заборонити йому вчиняти будь-які дії щодо такого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, суд не повідомляв учасників справи про надходження заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

забороною вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, як вбачається з даної заяви, предметом майбутнього позову є стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 1 600 000,00 грн.

В той же час, звертаючись в суд з заявою про забезпечення позову, позивач не зазначила, на яке саме майно ОСОБА_2 вона просить накласти арешт та не надала суду належні докази, які б підтверджували вартість цього майна для визначення принципу співмірності заявлених вимог та вимог щодо забезпечення позову. Не зазначення майна призведе до фактичного невиконання забезпечення у зв`язку відсутністю відомостей про майно та грошові кошти, належні відповідачу.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви, оскільки заявником не доведено, що заявлені вимоги про стягнення є співмірними даному виду забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано належних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, виходячи з ціни позову.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: