Справа № 302/1022/21
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

з участю - секретар Куруц В.І.,

без участі сторін та їх представників, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтував так.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ізки Міжгірського району Закарпатської області померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя на праві приватної власності матері та батьку позивача належало нерухоме майно у виді земельних ділянок та житлового будинку, які розташовані на території Пилипецької сільської ради. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на таке майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок: площею 0,5978 га, які зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 019865; площею - 0,9829 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 009616. За життя мати позивача склала два заповіти. Перший заповіт ОСОБА_2 склала 12.03.2002 року на користь сестри позивача - ОСОБА_4 , згідно якого все належне їй майно заповіла своїй дочці ОСОБА_4 , про цей заповіт мати повідомила позивачу. 29.03.2005 року мати позивача ОСОБА_2 склала другий заповіт, яким розпорядилася після її смерті передати все належне їй майно в рівних долях по 1/2 частки - ОСОБА_1 (позивачу), та сестрі позивача - ОСОБА_4 , про цей заповіт позивачу відомо не було. Про наявність такого від довідався тільки на початку цього року від старости села Ізки.

На момент смерті ОСОБА_2 разом з нею проживав, але не був зареєстрований тільки позивач ОСОБА_1 . Сестра позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 54 років, та за життя не прийняла спадщину за заповітом матері. Позивач є єдиним належним спадкоємцем нерухомого майна за заповітом, та за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини у зв`язку з розбіжністю його фактичного місця проживання та реєстрації, а також неподання ним заяви протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця до нотаріуса.

Позивач, вважає, що строк на прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту складеного матір`ю за життя на його ім`я.

Згідно ухвали суду від 17.09.2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відкрито та ухвалено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Процесуальним правом надати відзив на позов відповідач в особі Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області не скористався. 06.10.2021 року представник Пилипецької сільської ради Василь Стецюнич надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимови ОСОБА_1 не заперечує, та просить про задоволення позову.

Позивач 27.09.2021 року подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 12.03.2002 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповідала все належне їй майно з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті своїй дочці ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений секретарем Ізківської сільської ради Мічак М.І., зареєстровано в реєстрі за № 5.

29.03.2005 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповідала: 1/2 частку житлового будинку ті інших будівельних споруд , що знаходяться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,30 га , яка знаходиться в урочищах:"Біля хати", "За рікою", "У саду", земельну частку пай в ур."Медянчик" площею 0,49 га своїй дочці ОСОБА_4 ; 1/2 частку житлового будинку ті інших будівельних споруд , що знаходяться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,30 га , яка знаходиться в урочищах:"Біля хати", "За рікою", "У саду", земельну частку пай в ур." ОСОБА_5 " площею 0,49 га своєму сину ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем Ізківської сільської ради Мічак М.І., зареєстровано в реєстрі за № 3.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ізки Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 12.11.2007 року, актовий запис № 08.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт Жданієво Воловецького району Закарпатської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 01.12.2010 року, актовий запис № 17.

Відповідно до довідки виконкому Пилипецької сільської ради № 255 від 04.08.2021, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті проживав ОСОБА_1 - син, але не був зареєстрований. Згідно довідки № 256 від 04.08.2021 виконкому Пилипецької с/ради ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя народила двох дітей ОСОБА_6 , 1956 р.н., та ОСОБА_1 , 1961 р.н.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 дата видачі 30.08.1999 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Ізки Міжгірського району Закарпатської області.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № витягу: 66289143 від 06.09.2021, виданого приватним нотаріусом Корбутяк І.В. в Спадковому реєстрі наявна інформація щодо складеного від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповітних розпоряджень, в тому числі і на користь позивача.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 06.09.2021 року виданого приватним нотаріусом Корбутяк І.В., відомості щодо заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_1 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьою статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 та від 20.01.2020 по справі № 630/230/20.

Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноваженана вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи доведеність необізнаності ОСОБА_1 про наявність на його ім`я заповіту, складеного ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадщину за заповітом після відкриття спадщини він не встиг прийняти та відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд вважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а саме 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову до суду, що становить грошову суму 454 грн.

Керуючись ст.ст. 200 ч.3, 206 ч.4, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 , мешк. АДРЕСА_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, та за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ізки Міжгірського району Закарпатської області, - тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Повернути ОСОБА_1 50 % від суми судового збору сплаченого при ним поданні позову до суду в розмірі 908 грн (квитанція № 101 АТ "Ощадбанк"), що становить грошову суму 454 (чотиристо п`ятдесят чотири) грн з державного бюджету.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка