Справа № 192/1485/21
Провадження № 2-з/192/49/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данілова Дмитра Ігоровича про забезпечення позову,

встановив:

Адвокат Данілов Д.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Солонянської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Солонянської селищної ради №330-10/ VIII від 04.06.2021 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд громадянам» в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦГІЗ -02.01) орієнтовною площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно представником подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Солонянській селищній раді затверджувати проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦГІЗ -02.01) орієнтовною площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1 , розроблений на підставі Солонянської селищної ради №330-10/VIII від 04.06.2021, а також передавати у власність ОСОБА_3 у власність зазначену земельну ділянку до вирішення судом справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову послався на те, що ОСОБА_1 рішенням сільради 05.10.2006 року було передано у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,20 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак земельна ділянка не була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі, тому зареєструвати право власності на неї ОСОБА_1 не могла. ОСОБА_1 звернулась до Солонянської селищної ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та рішенням ради від 23.06.2020 №60-48/VII заяву задоволено, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. На замовлення ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою. Наприкінці серпня 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що всупереч наявного у позивача права власності на земельну ділянку та дозволу на розробку проекту землеустрою, рішенням Солонянської селищної ради 23.06.2020 №60-48/VII ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на ту ж саму земельну ділянку, що порушує права та інтереси ОСОБА_1 . Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру відділ у Бобровицькому районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області погодив проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 змеленої ділянки в АДРЕСА_1 та зареєстрував в кадастрі сформовану за вказаним проектом земельну ділянку за номером №0:05:003:002560. Вважав необхідним заборонити Солонянській селищній раді затверджувати проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки а також передачі їй у власність вказаної земельної ділянки, оскільки спірна земельна ділянка є предметом спору та щодо неї ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову, тобто існує обґрунтоване припущення що Солонянська селищна рада затвердить проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки та передасть її у власність ОСОБА_2 також посилався на можливість реалізації спірної земельної ділянки ОСОБА_2 внаслідок чого невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали в обґрунтування поданої заяви, суд вважає, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити серед іншого пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Заява не відповідає вказаним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Предметом спору є земельна ділянка в АДРЕСА_1 та законність рішення Солонянської селищної ради №330-10/ VIII від 04.06.2021 щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Суд враховує, що оскаржуване ОСОБА_1 рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 вже реалізовано, проект землеустрою ОСОБА_2 розроблено, на що в заяві посилається і представник ОСОБА_1 .

Суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення у виді заборони Солонянській селищній раді затверджувати проект землеустрою та передачі у власність вказаної земельної ділянки, який є наступним етапом реалізації права на приватизацію земельної ділянки є необґрунтованим. Захід забезпечення позову, який представник просить застосувати, на думку суду, спрямований на втручання у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Будь-яких доказів на підтвердження доводів представника позивача, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви, суду не надано.

Враховуючи встановлені вище обставини, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, враховуючи вимоги щодо співмірності заявлених позовних вимог з видом забезпечення позову, суд приходить до висновку про тре, що заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Данілову Д.І. в забезпеченні позову ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Солонянської селищної ради №330-10/ VIII від 04.06.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя - О.О. Тітова