Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2453/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2021 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Бак М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 299/2453/21 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

19.05.2021 року в суд поступив позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 02.06.2014 року в сумі 15747,32 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.06.2014 року, у якій підтвердив свою згоду на те, що заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був проінформований про умови кредитування, які надавалися йому для ознайомлення у письмовій формі.

14.06.2018 року змінено найменування позивача із Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк".

На підставі укладеного договору позивач відкрив відповідачеві кредитний рахунок, на якому встановив початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 13000,00 грн., та надав у користування кредитну картку. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту на умовах, передбачених договором.

Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення щомісячно грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Однак, відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти, що призвело до виникнення заборгованості. Заборгованість відповідача станом на 21.04.2021 року становить 15747,32 грн., з них: 12315,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту, яка є заборгованістю за простроченим тілом кредиту; 3431,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухиляючись від виконання зобов`язань за договором відповідач порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідач не подав відзив на позовну заяву.

У позовній заяві позивач виклав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 2-6), яке не вирішувалося судом у зв`язку з тим, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

19.05.2021 року судом отримано клопотання представника позивача - Гребенюка О.С. від 29.04.2021 року про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 74) та про огляд електронного документа на веб-сайті позивача в мережі Інтернет (а.с. 72, 73).

17.06.2021 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача - Гребенюка О.С. від 29.04.2021 року про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 82, 83).

20.10.2021 року судом постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача - Гребенюка О.С. від 29.04.2021 року про огляд електронного документа на веб-сайті позивача в мережі Інтернет.

30.07.2021 року в суд поступила заява позивача від 29.07.2021 року про залишення позову без розгляду.

09.08.2021 року судом постановлено ухвалу про повернення позивачу заяви від 29.07.2021 року (а.с. 88, 89).

13.08.2021 року в суд поступила заява позивача від 13.08.2021 року про залишення позову без розгляду.

16.08.2021 року судом постановлено ухвалу про повернення позивачу заяви від 13.08.2021 року (а.с. 91, 92).

17.09.2021 року судом постановлено ухвалу про роз`яснення позивачу права подати докази (а.с. 103).

Позов пред`явлено з підстав наявності між сторонами договірних відносин та невиконання відповідачем своїх зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості.

У частині третій статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) закріплено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини щодо укладення договору між сторонами та отримання відповідачем грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку позивач не довів з огляду на наступне.

На підтвердження згаданих обставин позивач надав наступні документи:

1) копію Анкети-заяви ОСОБА_1 від 02.06.2014 року (а.с. 32), копію Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 34-61) та копію документа щодо актуалізації Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 62, 63), які не на державній мові, тому не досліджувалися судом;

2) витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 33), який є недопустимим доказом з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У частині другій статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно положень абзаців шостого, тридцятого пункту 2 розділу І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 року № 1000/5 (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 року за № 736/27181 (далі - Правила), витяг - засвідчена копія частини тексту службового документа, яким (службовим документом) є офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.

У пункті 12 глави 10 розділу ІІ Правил закріплено, що витяг зі службового документа виготовляється, якщо немає необхідності виготовляти копію. Витяг оформлюється на загальному бланку установи із дотриманням таких вимог: у назві виду документа зазначається: "витяг з наказу", "витяг з протоколу"; відтворюється повністю вступна частина (якщо вона є) службового документа; з основної частини тексту документа виписується той пункт, інформація якого необхідна; відтворюється реквізит "Підпис" (без особистого підпису); проставляються відмітка про засвідчення копії та відбиток печатки служби діловодства.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" не засвідчений у встановленому законодавством порядку, оскільки оформлений без відтворення реквізиту "Підпис" та без проставлення відмітки про засвідчення копії, відсутній відбиток печатки;

3) довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) (а.с. 30), та довідку про кредитні картки, видані ОСОБА_1 за договором б/н (а.с. 31), у яких не вказано прізвище особи, якою складено довідки, та дати складення, тобто відсутні обов`язкові реквізити документів, передбачені у підпункті 4.1 пункту 4 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року № 55, яка діяла до 01.09.2021 року, тому ці документи не виступають джерелами доказів;

4) виписку АТ КБ "ПриватБанк" за договором № б/н, укладеним з ОСОБА_1 , станом на 26.04.2021 року (а.с. 19-29), яка є недопустимим доказом у зв`язку з тим, що не містить дані про те, ким її складено (сформовано), що є порушенням вимог абзацу першого пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку роботи з електронними документами в діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2014 року № 1886/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2014 року за № 1421/26198, де передбачено, що електронний документ має бути оформлений за загальними правилами документування і мати реквізити, що встановлені для аналогічного документа з паперовим носієм інформації, а також відсутні відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналу відповідного електронного доказу;

5) розрахунки заборгованості за договором № б/н від 02.06.2014 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 31.05.2015 року (а.с. 7) та станом на 30.09.2019 року (а.с. 8-16), які не є документами, оскільки у них не вказано, ким їх складено;

6) розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02.06.2014 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 21.04.2021 року, складений представником позивача ОСОБА_2 (а.с. 17, 18);

7) копії двох сторінок статуту АТ КБ "ПриватБанк" (нова редакція), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 594 від 05.06.2019 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 712 від 14.08.2019 року), погодженого Національним банком України 06.09.2019 року (а.с. 50, 51), яка не є допустимим доказом, оскільки не виступає копією відповідного документа чи витягом із нього.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач не довів обставину, наведену в обгрунтування позову, щодо укладення договору з відповідачем, оскільки не надав документи, які є складовими частинами договору. Розрахунок заборгованості не виступає належним доказом для встановлення обставин у відповідній частині.

З огляду на наведене вище немає підстав для висновку про порушення відповідачем права позивача, про захист якого пред`явлено позов, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

у позові АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює строк апеляційного оскарження рішення, якщо визнає причини його пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя М. Д. Бак