СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/679/21
Номер провадження 2/586/133/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м.Середина-Буда

Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Ситайла О.І.,

за участі секретаря судового засідання Палкіної О.П.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Середина-Буда у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №586/679/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки, ОСОБА_2 , на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, в розмірі 1220,00 грн, моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі постанови Середино-Будського районного суду Сумської області від 14.09.2021 відповідачка, ОСОБА_2 , була визнана судом винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за фактом того, що в період часу з 21.08.2021 по 27.08.2021 навмисно з хуліганських мотивів сокирою пошкоджувала каналізаційну трубу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належну позивачу, та звільнена від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення у зв`язку з його малозначністю.

Оскільки на даний час заподіяна шкода позивачу не відшкодована, останній звернувся до суду з даним позовом. Крім цього, позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідачки здоров`ю останнього спричинено значної шкоди, оскільки його життя було перенасичено негативними емоціями, переживаннями та стресами. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору та завданій шкоді здоров`ю, керуючись принципами розумності та справедливості, позивач просить стягнути з відповідачки моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, надаючи такі пояснення. ОСОБА_2 пояснила суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . По сусідству з нею проживає позивач, ОСОБА_1 , каналізаційна труба якого проведена з другого поверху на перший повз житловий будинок незаконно та без будь-яких дозволів. Дана труба спотворює зовнішній вигляд житлового будинку, від неї йде неприємний запах. Тому, на думку відповідачки, дана труба має бути демонтована. Оскільки органи місцевої влади та правоохоронні органи на її звернення не реагують, а сам ОСОБА_1 не збирається демонтувати трубу, остання вирішила самостійно її прибрати. Також відповідачка підтвердила, що періодично наносить пошкодження каналізаційній трубі позивача кухонним металевим молотком, звертаючи увагу на те, що іншим способом прибрати дану трубу немає можливості.

Представник відповідачки проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на таке. Як зазначив представник відповідачки, каналізаційна труба збудована позивачем з порушенням санітарних норм, на підтвердження чого надав суду відповідні докази. Крім цього, представник відповідачки зауважив, що на момент подачі цивільного позову до суду (14.09.2021) справа про адміністративне правопорушення, на яку посилається у своєму позові ОСОБА_1 , розглянута не була, та провадження у даній справі було закрито, а відповідачку було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.

Заслухавши думки та пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в період часу з 21.08.2021 по 27.08.2021 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що є громадським місцем, навмисно з хуліганських мотивів сокирою пошкоджувала каналізаційну трубу, яка належить ОСОБА_1 , чим вчинила дрібне хуліганство.

Відповідно до копії постанови Середино-Будського районного суду Сумської області від 14.09.2021 по справі №586/641/21, яка набрала чинності 27.09.2021, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство), та звільнено від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення у зв`язку з його малозначністю, провадження у справі закрито /а.с.24/.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією технічного паспорту /а.с.5-8/.

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Середино-Будської міської ради Сумської області від 22.03.2018 №47 ОСОБА_1 був наданий дозвіл на облаштування індивідуального септику, об`ємом наповнення до 1 м3, на прибудинковій території в АДРЕСА_1 /а.с.10/.

З копії листа заступника начальника ВП №1 (м.Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області від 17.08.2021 вбачається, що працівниками ВП проводилась перевірка з приводу поведінки ОСОБА_2 , яка, на думку поліції, являє собою неприязні відносини між сусідами. З ОСОБА_2 проведена профілактична бесіда роз`яснювального характеру /а.с.12/.

Відповідно до акту №2 розгляду заяви мешканця АДРЕСА_3 ОСОБА_1 комісією у складі спеціалістів апарату Середино-Будської міської ради Ваніної О.І., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП №1 (м.Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області Славського С.С. проведено огляд та виявлено, що каналізаційна труба, яка виходить з квартири АДРЕСА_4 приватного житла ОСОБА_1 і по фасадній частині житлового будинку, проходить до відмостки будинку, пошкоджена, присутні глибокі вм`ятини на зовнішній захисній металевій оцинкованій трубі. В присутності членів комісії заявником ( ОСОБА_1 ) було демонтовано захисну трубу та виявлено, що основна каналізаційна пластикова труба розбита в двох місцях /а.с.22/.

Факт пошкодження відповідачкою каналізаційної труби, належної позивачу, крім вищедосліджених доказів також підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками, на яких зображено, як ОСОБА_2 невідомим предметом наносить пошкодження каналізаційній трубі, яка проходить повз фасад житлового будинку, що також не заперечувалось відповідачкою в судовому засіданні /а.с.14, 25/.

Також суд дослідив наявний в матеріалах справи диск із відеозаписами, оглядом якого встановлено, що відеозапис здійснювався з вуличної камери спостереження. На даному диску міститься п`ять відеозаписів, на яких зафіксовано, як ОСОБА_2 о 08:50 год. 21.08.2021, 08:30 год. 24.08.2021, 08:25 год. 26.08.2021, 14:40 год. 26.08.2021 та 09:40 год. 30.08.2021 наносила пошкодження каналізаційній трубі, яка проходить повз фасад житлового будинку /а.с.15/. Суд звертає увагу на те, що відповідачка безпосередньо в судовому засіданні підтвердила, що на досліджуваних відеозаписах зображена саме вона, а також вказала, що дійсно наносила пошкодження каналізаційній трубі, належній позивачу.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

З приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Вина ОСОБА_2 у спричиненні пошкоджень належному майну позивача підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Суд критично ставиться до доводів представника відповідачки з приводу того, що цивільний позов був поданий до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , оскільки позов до суду був поданий 15.09.2021, про що свідчить вхідний номер на штампі, сама справа про адміністративне правопорушення розглянута 14.09.2021.

Як наголосив представник відповідачки, звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення свідчить про недоведеність вини останньої у його скоєнні. Проте суд не погоджується з такою позицією з огляду на те, що статтею 22 КУпАП передбачена можливість суду звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З копії постанови Середино-Будського районного суду Сумської області від 14.09.2021 по справі №586/641/21 (дата набрання чинності 27.09.2021), дослідженої вище, вбачається, що суд, допитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_2 ), дослідивши матеріали справи, встановив, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення доведена в повному обсязі, та, врахувавши пенсійний вік останньої, проблеми зі здоров`ям, вирішив звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю. Тобто, з викладеного вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за фактом пошкодження належної позивачу труби з хуліганських мотивів доведена.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Тому суд, оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачка своїми неправомірними діями, які полягали в пошкодженні каналізаційної труби, належної позивачу, з хуліганських мотивів, завдала шкоди останньому, дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідачки завданої матеріальної шкоди в розмірі 1220,00 грн, розмір якої підтверджений наявними в матеріалах справи копією товарного чека від 20.05.2018, в якому зазначена вартість труби Ф110 3 м в кількості 6 шт. у сумі 780 грн, та копією товарного чека від 15.09.2019, в якому вартість оцинкованої труби 1 м в кількості 4 шт. у сумі 440 грн, загальна сума 1220 грн /а.с.11/.

Суд не бере до уваги надані представником відповідачки копії листів Середино-Будської районної державної адміністрації від 24.01.2018 №01/Р-03, від 17.07.2018 №01/Р-59, від 23.04.2018 №01/Р-16, від 19.07.2018 №23/Р-90, та копію листа Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 23.02.2018 №04-13/2333 з огляду на таке.

Судом встановлено, що зазначені листи надсилались ОСОБА_2 у відповідь на її звернення до компетентних органів зі скаргою на самовільне встановлення ОСОБА_1 труби для відведення стічних вод. У даних відповідях йдеться про те, що відповідними органами були проведені перевірки на дотримання санітарних норм для виведення та встановлення каналізаційної труби, в ході яких були виявлені порушення зазначених норм, винну особу притягнуто до відповідальності та винесено припис про усунення порушень. З даних листів вбачається, що ряд порушень ОСОБА_1 були усунуті у встановлений строк /а.с.40-44/.

На думку суду, правомірність та законність, а також дотримання санітарних норм ОСОБА_1 під час встановлення каналізаційної труби не є предметом дослідження даного позову, та ніяк не спростовує або виправдовує протиправні дії відповідачки, а тому не досліджується судом.

З приводу відшкодування моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, суд зазначає таке.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62, фізичні особи та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 (далі по тексту - Постанова Пленуму), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5 Постанови Пленуму).

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди і причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Позивач, пред`явивши вимогу про відшкодування моральної шкоди, посилається на те, що протиправна поведінка з боку відповідачки, яка полягає у пошкодженні його майна, призвела до того, що здоров`ю останнього спричинено значної шкоди, оскільки його життя було перенасичено негативними емоціями, переживаннями та стресами. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору та завданій шкоді здоров`ю.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду копію довідки КНП СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 02.09.2021 №01.2-56/660/48, в якій зазначено, що до ОСОБА_1 27.08.2021 було здійснено виклик №353 за адресою: АДРЕСА_3 бригадою Середино-Будської підстанції Шосткинської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Попередній діагноз: гостра реакція на стрес, вторинна артеріальна гіпертонія /а.с.13/.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 оцінив розмір завданої моральної шкоди в сумі 3000,00 грн.

Суд, враховуючи, що внаслідок протиправних дій відповідачки, які призвели до незначних вимушених змін у життєвих стосунках, зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, глибину фізичних і душевних страждань вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 1000 грн. Вказана сума відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, в розмірі 1220,00 грн, та в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, в розмірі 1000,00 грн.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково(2220,00 грн), а саме у розмірі

52,61% (2220,00 х 100 : 4220,00).

Таким чином, з відповідачки слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 955,40 грн (1816,00 : 100 х 52,61%).

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.4, 5, 10, 81, 141, 175, 177, 209, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1220 (одна тисяча двісті двадцять) гривень 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп., завдану внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Середино-Будський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області від 22.01.2008, місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 05.11.2021

Головуючий суддя О. І. Ситайло