Справа № 2-4693/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Юлії Олександрівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю.О.

Зазначав, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 09.11.09 стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 23.09.09 до досягнення дитиною повноліття.

09.11.09 Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист.

28.08.13 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у м. Києві було відкрито виконавчого провадження № 39525296.

04.12.18 державним виконавцем Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипкою Ю.О. було складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно заборгованість по аліментах складає 93 552 грн. 19 коп.

З таким розрахунком не погоджується, оскільки відповідно до рішення суду ухвалено стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, а не 1/4 частини середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості.

Виконавцем при складенні розрахунку не враховані докази оплати аліментів, довідки філії «ЛКО № 1», ТОВ «ЛКО», де він працював, копія свідоцтва про народження другої дитини.

На час складання розрахунку виконавець посилалася на норми ч. 3 ст. 195 СК України та визначала заборгованість, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Однак, зміни до ст. 182 СК України набули чинності 28.08.18, а до ст. 195 СК України - 08.07.17.

Таким чином, державний виконавець мав обраховувати розмір заборгованості по аліментах, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості не за весь час виникнення заборгованості, а за період з 08.07.17.

Виконавче провадження було відкрито 28.08.13, а заборгованість розраховується станом на червень 2013 року.

У розрахунку не враховані платежі від 24.03.15 у розмірі 600 грн. та від 23.06.15 у розмірі 600 грн.

Провівши такий невірний розрахунок було також винесено постанову про накладення штрафу у розмір 46 776 грн. 09 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати дії державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю.О. по складанню довідки-розрахунку № 3952296/8 від 04.12.18 по заборгованості ОСОБА_1 по аліментах неправомірними, довідку-розрахунок № 3952296/8 від 04.12.18 скасувати, визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю.О. про накладення штрафу від 07.12.18 ВП № 39525296.

У письмових поясненнях, заперечуючи проти скарги, ОСОБА_2 вказала на те, що розрахунок заборгованості по аліментах здійснювався, виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки боржник не працював на момент виникнення заборгованості, що відповідає вимогам СК України.

Крім того, виконавчий лист був виданий Подільським районним судом м. Києва 09.11.09, а тому той факт, що виконавче провадження було відкрите 28.08.13 не перешкоджає державному виконавцю здійснити розрахунок заборгованості за період до відкриття виконавчого провадження.

Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

ОСОБА_2 , представник державної виконавчої служби у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили та від них не надходили заяви про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд ухвалив розглядати скаргу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 09.11.09 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 23.09.09 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

09.11.09 Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист (а.с. 88-89)

Відповідно до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 24.07.13 ВП № .10.11 боржника ОСОБА_1 звільнено з філії «ЛКО» № 1 ТОВ «ЛКО». Аліменти стягнуто по 27.10.11. заборгованість на 27.06.13 становить 23396,44 грн. (а.с. 86).

Відповідно до наказу № 51 ЗЛ ОСОБА_1 звільнено з роботи 27.10.11 (а.с. 87).

Згідно з постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Джулай Ю.Ю. від 28.08.13 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва № 2-1693 від 09.11.09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 з усіх видів доходу (а.с. 91).

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментах, починаючи з 01.06.13 по 30.11.13 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 30.11.13 становить 21 969 грн. 69 коп. (а.с. 96).

Згідно з довідки розрахунку заборгованості по аліментах, починаючи з 01.12.13 по 31.01.18 загальна сума заборгованості станом на 01.02.18 становить 122 433 грн. 69 коп. (а.с. 98-103).

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментах, починаючи з 01.12.13 по 31.08.18 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 31.08.18 становить 94 935 грн. 19 коп. (а.с. 149-153).

Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.12.18 заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.06.13 становить 14 367 грн. 44 коп., а загальний розмір заборгованості станом на 01.12.18 становить 93 552 грн. 19 коп. (а.с. 164-166).

З вказаного розрахунку вбачається те, що розрахунок було проведено державним виконавцем на підставі ч. 3 ст. 195 СК України, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки боржник не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час виникнення її розміру.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, діючій на час складення державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах) (далі - Закон) визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як установлено судом з наданих суду державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, на момент розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 не працював, як не працював і на час виникнення заборгованості - 01.06.13, був звільнений з роботи 27.10.11.

Доказів, які б спростовували вказані обставини скаржником не надано.

Таким чином, визначаючи розмір заборгованості по аліментах відповідно до ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, державний виконавець діяла відповідно до норм чинного законодавства.

Суд не приймає до уваги і твердження скаржника щодо того, що державним виконавцем при визначенні заборгованості не були враховані норми ст. 182 СК України, оскільки ст. 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а не при визначенні державним виконавцем розміру заборгованості по аліментах.

До того ж, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 71 Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно з абз. 3 ч. 14 ст. 71 Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до постанови державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю.О. від 07.12.18 за несплату аліментів на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 50% від суми заборгованості 93 552 грн. 19 коп. за період з ,1.06.13 по 30.11.18, а саме - 46 776 грн. 09 коп. (а.с. 167).

Оскільки сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 утворилася за період з 01.06.13 по 30.11.18, державний виконавець відповідно до норм ст. 71 Закону винесла постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною 3 ст. 450 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки оскаржувані рішення, дії були прийняті та вчинені державним виконавцем Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипкою Ю.О. відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця, правових підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 354, 450-451 ЦПК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 182, 195 СК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Юлії Олександрівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СуддяС. С. Захарчук