Справа № 653/1026/21
Провадження № 2/653/745/21
23 вересня 2021 року
Генічеський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судових засідань Кіщенко А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Токарєвої І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Генічеської міської ради Херсонської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі права приватної власності йому належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 , шлюб з якою розірвано 26.09.2017 року. Однак, відповідач в будинку не проживає вже понад 1 рік без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей не має, станом будинку не цікавиться. Перешкод у користуванні житлом позивач ніколи не чинив, відповідач понад 3 роки перебуває за межами України.
Оскільки відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації наміру не має, позивач був вимушений звернутись до суду з метою визнання ОСОБА_2 , такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, зазначивши, що з 2017 року відповідач в належному будинку позивача не проживає, будинком за цей час не цікавилась, добровільно виїхала за кордон з особистими речами, де й працює.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію свого представника, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки та оголошення на веб-сайті судової влади, жодних клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи до судового засідання не прибув, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, за наявними матеріалами справи.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що з сім`єю ОСОБА_5 він добре знайомий, до теперішнього часу підтримує спілкування з позивачем, а його колишню дружину не бачив з 2017 року, оскілки вона добровільно виїхала з будинку, забравши всі особисті речі. Перешкод у користуванні будинком відповідачем з боку позивача не було.
Суд за згодою позивача на підставі ст. 280-289 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 27.07.2006 року, копією технічного паспорту на житловий будинок особистого житлового фонду від 29.01.2013 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.05.2007 року.
З довідки №658 від 30.03.2021, складеної Виконкомом Генічеської міської ради, вбачається, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26.09.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Також, ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку, поділ житлового будинку, стягнення Ѕ вартості автомобіля. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 17.07.2020 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково та стягнено з ОСОБА_1 Ѕ вартості автомобіля, що складає 50 000 грн. Постановою Херсонського апеляційного суду від 18.01.2021 року рішення суду від 17.07.2020 року було залишено без змін.

Таким чином, ОСОБА_2 не має майнових прав, як колишнє подружжя, щодо житлового будинку, належному позивачу.

Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов від 16.06.2018 року, від 22.09.2018 року та від 16.09.2021 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак фактично проживає лише ОСОБА_1 .

Крім того, судом був направлений запит до Державної прикордонної служби України щодо надання відомостей про перетин ОСОБА_2 державного кордону України (в`їзд/виїзд) за період з січня 2000 року по квітень 2021 року. Згідно листа Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 13.05.2021 року ОСОБА_2 , починаючи з 2016 року, більшість часу знаходиться за межами України, а з січня 2019 року майже весь час.

Також, факт непроживання ОСОБА_2 в належному будинку позивача підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 , наданими у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Наявність реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю.

Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин, а безпідставне її перебування на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивач не бажає стягувати з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст.16,319,321,391,405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Генічеської міської ради Херсонської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. 352, 354 ЦПК України) до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова