Дата документу 02.11.2021 Справа № 335/7822/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3200/21 Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко І.А.
Є.У.№ 335/7822/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини,

за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк вона народила доньку ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11.11.2020 Донецьким міським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції. Батьком її доньки є громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Донецьк. Отримати свідоцтво про народження у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ встановленого зразка України. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та проживання на території України. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк, батьками якої є громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження місто Донецьк, Україна; мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити вимоги у повному обсязі та вказати, що батьком її дитини ОСОБА_2 є громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Донецьк. В своїх доводах ОСОБА_1 зазначала, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що відомості про батька дитини судом не встановлено. На підтвердження факту батьківства ОСОБА_3 вона надала суду копію його паспорта, копія довідки платника податків, а також беззаперечний доказ - копію свідоцтва про народження дитини. Суд у порушення норм діючого законодавства не дослідив вказані докази та не надав їм належної оцінки, що призвело до ухвалення в цій частині помилкового рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - зміні з огляду на таке.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України, серія НОМЕР_1 виданого Куйбишевським РВ УМВС України у Донецькій області 04.05.2005.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 1663 від 27.10.2020, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, який розташований на тимчасово окупованій території, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі.

На підтвердження своїх доводів про народження дитини від ОСОБА_3 , заявниця надала фотокопію свідоцтва про народження дитини № НОМЕР_2 , виданого 11.11.2020 Донецьким міським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, де батьком дитини зареєстровано ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Для встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою, третьою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відомості про батька дитини судом не встановлені.

Заявниця оскаржує рішення суду першої інстанції саме в цій частині.

Розглядаючи вказані доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о) та б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України.

Відповідно вимог ч.4 та ч.7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Судом встановлено, що дитина заявниці народилася на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_1 в шлюбі з ОСОБА_3 не перебуває, останній із заявою про встановлення факту народження дитини, визнання свого батьківства тощо до суду не звертався.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відомості про батька дитини не встановлені.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що факт батьківства ОСОБА_3 підтверджується відповідними письмовими доказами: копією його паспорта, копією ідентифікаційного коду і копією свідоцтва про народження дитини, виданого органом ЗАГСу - який є фактично існуючим на окупованій території компетентним органом і безумовним доказом відповідного факту, є безпідставними.

Клопотання про залучення ОСОБА_3 до участі у розгляді справи ОСОБА_1 не заявляла, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив заявниці у вирішенні питання про його права і обов`язки.

Посилання заявниці на невідповідність судового рішення практиці Європейського суду, порушення прав її дитини є безпідставними.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості вирішити питання щодо батьківства ОСОБА_3 у спосіб, передбачений сімейним законодавством України.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

В резолютивній частині оскаржуваного рішення відсутні вказівки щодо вимог частини 1 статті 135 СК України, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом доповнення його резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року у цій справі змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року вказівкою про те, що відомості про батька дитини зазначити на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська