Справа №2-418/2010
Провадження №2/333/1010/20
рішення

Іменем України

25 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Бобко О.В.,

представника позивача Полуляхової Ю.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «МетаБанк» (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.30; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 153 кв.14; ) про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Акціонерне товариство «МетаБанк», який є правонаступником Акціонерного Банку «Металург», звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2008 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №32-24-08/0070-К, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 1 000 000 грн. на строк по 23.06.2011 року включно. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 .

У забезпечення виконання зобов`язань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 за кредитним договором за нього поручились ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ТОВ «Велика транспортна компанія КАРЕКС», з якими 24.06.2008 року банком були укладені договори поруки.

Свої зобов`язання відповідач ФОП ОСОБА_3 не виконував, регулярного щомісячного погашення частини кредиту та відсотків за користування кредитними коштами не здійснював, внаслідок чого станом на 30.04.2009 року заборгованість за кредитним договором склала 1 110 562,28 грн., яка складається з: 1 000 000 грн. заборгованості за кредитом, 76 483,69 грн. заборгованість по відсоткам, 18 666 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 15 412,59 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач порушив істотні умови кредитного договору, позивачем заявлено вимоги про розірвання кредитного договору від 24.06.2008 року № №32-24-08/0070-К, укладеного між Акціонерним банком «Металург» та фізичною собою-підприємцем ОСОБА_3 , а також про стягнення солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 110 562,28 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2010 року позов було задоволено: розірвано кредитний договір №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року, укладений між Акціонерним банком «Металург» та фізичною собою-підприємцем ОСОБА_3 ; стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» суму заборгованості за кредитним договором №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року у розмірі 1 110 562,28 грн., витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1 708,50 грн.

05.11.2019 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2010 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , скасовано заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2010 року, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

28.01.2020 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, який судом прийнято до розгляду. У своєму відзиві ОСОБА_6 зазначила, що 24.06.2008 року між Акціонерним банком «Металург» та приватним підприємцем ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 32-2408/0070-К, за яким банк зобов`язався надати у довгостроковий кредит у сумі 1 000 000 00 грн., строком до 23.06.2011 року. Кредит було видано на придбання транспортних засобів та фінансування затрат, пов`язаних із запуском їх в роботу.

24.06.2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Металург» було укладено Договір поруки № 32-24-08/0070-к/П-1, за яким ОСОБА_1 поручився перед банком, у разі не виконання своїх зобов`язань приватним підприємцем ОСОБА_3 за кредитним договором № 32-24-08/0070-к від 24.06.2008 року, погасити борг Позичальника в сумі наданого кредиту.

Також договори поруки, з аналогічними умовами, були укладені іншими відповідачами у справі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС».

За змістом позовної заяви ОСОБА_7 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, регулярного щомісячного погашення частин кредиту та відсотків не здійснював та його заборгованість станом на 30.04.2009 року склала: заборгованість за тілом кредиту - 1 000 000,00 грн., заборгованість за вiдсотками - 76483,69 грн; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 18 666,00 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків 15 412,59 грн.

ОСОБА_1 заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, просить суд відмовити у його задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору сторони кредитного договору визначили, що спори з цього договору можуть вирішуватись із застосуванням заходів досудового врегулювання, передбачених розділом II Господарського процесуального кодексу Украйни, зокрема із застосуванням визначених винною стороною претензій як підстави для безспірного списання грошових коштів. Право прийняття рішення щодо необхідності і доцільності попереднього звернення до винної сторони з претензією та визначення змісту розміру претензійних вимог належить тій стороні за цим договором, чиї права чи законні інтереси порушено. Сторона, що отримала претензію, зобов`язана розглянути її та дати відповідь на неї з дотриманням всіх строків та умов, передбачених розділом I ГПК України.

Вказані умови щодо досудового врегулювання спору визначенi й у договорi поруки, який укладено мiж Банком та ОСОБА_1 24.06.2008 року. На тих же умовах укладені договори поруки між позивачем та іншими поручителями.

Таким чином умовами Кредитного договору та у договорах поруки передбачено право Банку самостійно вирішувати питання претензiйноi вимоги до Позичальника, або поручителів, в порядку досудового врегулювання спору.

Будь-якого досудового врегулювання спору щодо дострокового розірвання кредитного договору та дострокового повернення всієї суми боргу позивачем не здійснювалось, що підтверджується матеріалами справи.

Строк дii договору визначено у п. 9 цього договору, за яким цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та до настання першої з подій: виконання в повному обсязі зобов`язань Позичальником за Кредитним договором, або Поручителем за цим договором.

Враховуючи вимоги ст.ст. 251, 252, ч.4 ст.559 ЦК України, а також правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 22.08.2018 року у справі №2-1169/11 в даному випадку позивач не звертався до поручителів у досудовому порядку з вимогою про повернення всієї суми боргу. Як вбачається з позовних вимог та стверджує позивач кредит в сумі 1 000 000,00 грн. було надано шляхом перерахування коштів 27.06.2008 року, який не було повернуто та який у повному обсязі просить стягнути позивач. А з позовом до суду позивач звернувся тільки 05.05.2009 року, тобто після спливу 10 місяців та 8 днів, чим пропустив строк звернення з вимогою до поручителів.

Таким чином, позовні вимоги в частині вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до поручителя ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з підстави припинення права АТ «МетаБанк» як кредитора на задоволення вимог за рахунок поручителів. Аналогічні дii позивача щодо інших поручителів в цій справі, а тому вимоги до інших поручителів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» також не підлягають задоволенню з підстави припинення права АТ «Метабанк» як кредитора на задоволення вимог за рахунок поручителів.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-якi підтвердження, або докази надання Позичальником платіжних документів, достатніх для перерахунку кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника (ФОП ОСОБА_3 ), а також підтврдження взагалі перерахунку кредитних коштів, або отримання в готівковому вигляді коштів ФОП ОСОБА_3 та їх списання з рахунку ФОП ОСОБА_3 , або зняття з рахунку таких коштів.

Також у позовній заяві позивач стверджує, що підтвердженням отримання кредиту є розпорядження на встановлення лiмiту кредитування від 27.06.2008 року. Інших доказів перерахування коштів Позичальнику позивач не має.

Але розпорядження на встановлення лiмiту кредитування від 27.06.2008 року не містить підтверджень отримання коштів, зарахування на рахунок та використання таких коштiв позичальником. Виходячи зі змісту ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такi види розрахункових документів, як: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

Позивач не надав до матерiалiв справи належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачi/перерахування кредитних коштiв, та згiдно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу згідно Кредитного договору вiд 24.06.2008 року та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначенi кредитні кошти.

Проте, відповідно до змісту ч.1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. 526, 527, 530 ЦК України, банк повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та відповідно, на умовах встановлених договором.

11.02.2020 року на адресу суду від АТ «МетаБанк» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Щодо вимог до поручителів про повернення заборгованості.

AT «МетаБанк» наполягає, що у даному випадку порука не с припиненою. Відповідно до Кредитного договору №32-24-08/0070-к від 24.06.2008 року ОСОБА_3 був наданий кредит у сумі 1 000 000 грн. по 23 червня 2011 року включно. Як вбачається з умов Кредитного договору, позичальник повинен був здійснювати погашення кредиту частинами по 34 000 грн. не пізніше передостаннього робочого дня місяця, починаючи з січня 2009 року та щомісячно сплачувати відсотки за користуванням кредитом (п.4.2. Кредитного договору). У зв`язку із невиконанням Позичальником зобов`язань за кредитним договором Банк відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України. п.3.1 Кредитного договору прийняв рішення про дострокове повернення кредиту за кредитним договором, надіславши 12.03.2009 року Позичальнику та поручителям вимогу про дострокове повернення кредиту №32-2416/4967 у строк до 15.04.2009 року.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України (в редакції до 03.07.2018р.) порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Вiдповiдно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. При цьому, згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 359 ЦК України вимогу до Поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

З матеріалів справи вбачається, що банк звернувся до поручителів із позовом 13 травня 2009 року. Таким чином, АТ «МетаБанк» звернувся до суду до відповідачів із позовом в межах шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, і порука не є припиненою.

Щодо надання кредитних коштів.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору №32-24-08/0070-К вiд 24.06.2008 року кредит було надано шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП ОСОБА_3 , що підтверджується випискою з рахунку позичальника за період з 24.06.2008 року та меморіальними ордерами №3/1 від 24.06.2008 року, №527/1 від 27.06.2008 року, №2/1 від 27.06.2008 року, № 529/1 від 01.07.2008 року. Ці документи с належним чином оформленими бухгалтерськими документами, і є підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затверджене постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 року №566 Положення №566, що діяло на момент здійснення фінансових операцій.

На підставі викладеного, банк просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

18.02.2020 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 надійшли заперечення на відповідь на відзив, які по своїй суті є аналогічними відзиву на позовну заяву.

Також, 18.02.2020 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 надійшло клопотання про витребування у позивача доказів.

26.02.2020 року на адресу суду від АТ «МетаБанк» надійшли письмові пояснення, які по своїй суті є аналогічними відповіді на відзив.

Крім того, 26.02.2020 року на адресу суду від ПАТ «МетаБанк» надійшло клопотання про заміну повного найменування позивача на АТ «МетаБанк».

Ухвалою суду від 20.07.2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі №2-418/10, змінено повне найменування позивача по справі з ПАТ «МетаБанк» на АТ «МетаБанк», задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про витребування доказів.

18.08.2020 року на адресу суду від АТ «МетаБанк» надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 20.07.2020 року.

05.02.2021 року на адресу суду від АТ «МетаБанк» надійшли письмові пояснення, які судом прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 просила суд задовольнити позовні вимоги з підставі, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що не може надати пояснень з приводу видачі кредитних коштів, оскільки банк не надав оригіналів договорів. У вимозі про дострокове погашення боргу, яку було надіслано банком відповідачу, були відсутні реквізити, на які потрібно вносити кошти, у зв`язку з чим, вказана вимога є нереальною. Крім того, зазначену вимогу банком було направлено з порушенням шестимісячного строку. Саме з цих підстав, ОСОБА_6 просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «МетаБанк».

Відповідачі: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє як фізична особа та як представник ТОВ «Велика транспортна компанія «КАРЕКС», до зали судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_8 , представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «МетаБанк» підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стосовно стягнення заборгованості з позичальника - відповідача ФОП ОСОБА_3 , суд дійшов до такого.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до п.1.1. статуту, затвердженого протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «МетаБанк» від 29.10.2018 року №б/н, Акціонерне товариство «МетаБанк» є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань ПАТ «МетаБанк».

ПАТ «МетаБанк» утворене шляхом зміни найменування Відкритого акціонерного товариства «МетаБанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів з метою приведення його діяльності у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «МетаБанк».

Відкрите акціонерне товариство «МетаБанк» створено в результаті реорганізації Акціонерного банку «Металург» шляхом перетворення його у відкрите акціонерне товариство на підставі рішення установчих зборів засновників та є правонаступником прав, обов`язків та зобов`язань Акціонерного банку «Металург».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 24.06.2008 року між АБ «Металург», правонаступником якого є АТ «МетаБанк» (у подальшому Банк), та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (у подальшому Позичальник) укладено кредитний договір №32-24-08/0070-К, відповідно до п. 1.1. якого Банк видає Позичальнику довгостроковий кредит у сумі 1 000 000 грн. на термін до 23.06.2011 року включно, у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Кредит надається Позичальнику на цілі: придбання транспортних засобів та фінансування затрат, пов`язаних з запуском їх в роботу (п. 1.2 вказаного договору).

На підставі п. 2.1.1. договору Банк зобов`язався видати позичальнику кредит у розмірі, передбаченому в п. 1.1. цього договору, в повному обсязі або частинами, у наступному порядку:

-не більше 140 000,00 грн. включно, після набуття чинності договорів поруки, які зазначені у п.п. 1.3.8-1.3.11. цього договору;

-не більше, ніж 860 000 грн. включно, після набуття чинності відповідних договорів застави, які зазначені в п.п. 1.3.1.-1.3.7. цього договору.

Згідно з п. 3.1.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався забезпечити виконання своїх зобов`язань за цим договором способом, передбаченим у п. 1.3. договору. Використовувати кредит у відповідності з цільовим призначенням, визначеним в п. 1.2. цього договору; повністю погасити Банку кредит, отриманий за цим договором, у перший робочий день, наступний за днем, передбаченим у п. 1.1. цього договору. На протязі дії цього договору щомісячно здійснювати погашення кредиту частинами по 34 000 грн. не пізніше передостаннього робочого дня місяця, починаючи з січня 2009 року (п. 3.1.2. договору); сплатити Банку відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту в розмірі та порядку, визначеному у п.п. 4.2-4.5 цього договору (п. 3.1.3 договору).

Пунктом 4.1 кредитного договору визначено, що Банк видає Позичальнику кредит шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника згідно наданих останнім платіжних документів, які мають бути сплачені за рахунок кредитних коштів та в межах наявного ліміту кредитування. Платіжні документи, які мають сплачуватися за рахунок кредитних коштів, повинні містити на номер позичкового рахунку, і в разі не дотримання цієї вимоги, повертаються банком без виконання.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту, сплаті відсотків, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), а також відшкодуванню збитків, заподіяних Банку.

Як свідчить зміст кредитного договору від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К, підписаним відповідачем - ФОП ОСОБА_3 , останній ознайомлений та згодний з умовами та правилами кредитного договору. Своїм підписом ФОП ОСОБА_3 підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в АТ «МетаБанк», а саме: тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги.

Частиною 1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1). Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч.2). Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ч. 3).

Згідно з ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2). Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3).

З метою забезпечення виконання зобов`язання позичальником за вказаним вище кредитним договором, 24.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ТОВ «Велика транспортна компанія «КАРЕКС», в особі директора Абрамової Ю.С., укладено договори поруки №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4, відповідно до п.1 яких, поручителі зобов`язались, у разі невиконання ФОП ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К, укладеного між Позичальником та Банком, в порядку, передбаченому цим договором, погасити борг Позичальника банку в сумі наданого кредиту 1 000 000 грн., сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі за кредитним договором, виходячи з умов кредитного договору, за весь період користування позичальником кредитом (п. 1 договорів поруки).

Згідно з п. 2 договорів поруки №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором по погашенню кредиту, сплаті відсотків за кредитом, комісією сум неустойки і нанесених збитків та інших платежів за кредитним договором, Поручитель, як солідарний боржник Банку, зобов`язується погасити Банку заборгованість Позичальника за кредитним договором протягом двох робочих днів з дня, наступного за днем порушення Позичальником строку погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 3 договорів поруки №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4, Поручитель зобов`язаний самостійно слідкувати за виконанням Позичальником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель згоден із зміною умов кредитного договору, пов`язаних із зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісії, а також розміру відсотків та комісії, та залишається зобов`язаним за цим договором у разі внесення Банком та Позичальником змін до Кредитного договору, пов`язаних зі зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісії, а також розміру відсотків та комісій.

Погашення заборгованості Позичальника за кредитним договором та Поручителя за цим договором здійснюється Поручителем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на підставі платіжних доручень Поручителя або платіжних вимог чи меморіальних ордерів Банку при договірному списанні (п. 4 договорів поруки №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4).

Ці договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до настання першою з таких подій: виконання в повному обсязі зобов`язань Позичальником за кредитним договором, або Поручителями за цими договорами (п. 9 договорів поруки №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4).

Своїм підписом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ТОВ «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» в особі директора Абрамової Ю.С. підтвердили факт надання їм повної інформації про умови кредитування в АТ «МетаБанк» та поручительства.

Частиною 1 ст.572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що АТ «МетаБанк» належним чином виконав свої зобов`язання, у встановлений договором строк надав кредитні кошти ФОП ОСОБА_3 у розмірі 1 000 000 грн., що підтверджується розпорядженням на встановлення ліміту кредитування від 27.06.2008 року, випискою по особовому рахунку за період з 24.06.2008 року по 01.07.2008 року від 07.02.2020 року, а також меморіальними ордерами від 24.06.2008 року №3/1 на суму 140 000 грн., від 27.06.2008 року на суму 346 950 грн. та на суму 500 050 грн., від 01.07.2008 року на суму 13 000 грн.

Таким чином, доводи представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 , що факт видачі банком грошових коштів відповідачу ФОП ОСОБА_3 не підтверджується матеріалами справи, спростовується дослідженими під час судового розгляду документами.

Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Із змісту позовної заяви слідує, що відповідач ФОП ОСОБА_3 взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, отримані кредитні кошти в строк, визначений у договорі в повному обсязі не сплатив.

У зв`язку з чим, позивачем заявлено позовні вимоги про розірвання кредитного договору від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К, укладеного між Акціонерним банком «Металург» та фізичною собою-підприємцем ОСОБА_3 , та про солідарне стягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» суму заборгованості за кредитним договором №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року у розмірі 1 000 000 грн., яка утворилась станом на 30.04.2009 року, та складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 864 000 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 136 000 грн.

Розглянувши заявлені позивачем позовні вимоги, перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у строк, встановлений кредитним договором від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К, а саме по 23.06.2011 року, кредитні кошти не повернув.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем ФОП ОСОБА_3 кредитних зобов`язань, позивачем на його адресу було надіслано повідомлення про невиконання зобов`язання від 15.09.2008 року за вих. №32-2416/13013, яке ФОП ОСОБА_3 отримав 20.09.2008 року, від 09.10.2008 року за вих. №32-2416/14037, яке ФОП ОСОБА_3 отримав 15.10.2008 року, від 14.01.2009 року за вих. №32-2416/447, яке ФОП ОСОБА_3 отримав 22.01.2009 року, від 03.02.2009 року за вих. №32-2416/1141, яке ФОП ОСОБА_3 отримав 24.02.2009 року, від 05.03.2009 року за вих. №32-2416/2713 та від 11.03.2009 року за вих. №32-2416/2850.

Пунктом 2.2.1 кредитного договору визначено, що у випадку прийняття Банком рішення про дострокове погашення кредиту (частини кредиту), отриманого Позичальником згідно цього договору, Банк направляє останньому повідомлення у письмовій формі з зазначенням причин та строків погашення Позичальником кредиту, сплати відсотків за кредитом та інших платежів. Позичальник, отримавши повідомлення Банка про дострокове погашення кредиту, повинен погасити Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі за цим договором в строки та в сумах, вказаних у вищезазначеному повідомленні.

23.04.2009 року за вих. №32-2416/5025, позивачем надіслано на адресу ФОП ОСОБА_3 вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та договору застави, відповідно до якого АБ «Металург» вимагає виконати зобов`язання за кредитним договором сплатити усю заборгованість у загальній сумі 1 106 712,12 грн. на протязі 30 календарних днів з моменту отримання цього повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 30.04.2009 року заборгованість по тілу кредиту складає 864 000 грн. та за простроченим тілом кредиту - 136 000 грн. (розрахунки містяться в матеріалах справи).

Факт наявності вище наведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачами.

Враховуючи, що судом встановлено факт надання ФОП ОСОБА_3 кредитних коштів у розмірі 1 000 000 грн., судом не приймаються до уваги пояснення представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з ненаданням позивачем оригіналів документів, підтверджуючих надання кредитних коштів.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ФОП ОСОБА_3 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 000 000 грн. (136 000 грн. заборгованість по простроченому тілу кредиту + 864 000 грн. залишкова заборгованість по тілу кредиту) за наведений вище період є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення заборгованості з поручителів, суд дійшов до такого.

Керуючись умовами п. 3 договорів поруки від 24.06.2008 року №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4, відповідно до яких, Банк вправі, але не зобов`язаний письмово інформувати Поручителя про невиконання або неналежне виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, позивачем повідомлено поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» про невиконання ФОП ОСОБА_3 обов`язку за кредитним договором від 24.06.2008 року№32-24-08/0070-К шляхом надіслання на їх адресу повідомлень від 15.09.2008 року №32-2416/13014, від 09.10.2008 року №32-2416/14038, від 09.10.2008 року №32-2416/14091, від 09.10.2008 року №32-2416/14092, від 09.10.2008 року №32-2416/14093, від 14.01.2009 року №32-2416/448, від 14.01.2009 року №32-2416/449, від 14.01.2009 року №32-2416/450, від 14.01.2009 року №32-2416/452, від 03.02.2009 року №32-2416/1143, від 03.02.2009 року №32-2416/1142, від 03.02.2009 року №32-2416/1145, від 03.02.2009 року №32-2416/1144, від 05.03.2009 року №32-2416/2714, від 05.03.2009 року №32-2416/2715, від 05.03.2009 року №32-2416/2717, від 05.03.2009 року №32-2416/2716, від 11.03.2009 року №32-2416/2846, від 11.03.2009 року №32-2416/2845, від 11.03.2009 року №32-2416/2847, від 11.03.2009 року №32-2416/2848.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «пред`явлення вимоги» та «пред`явлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Судом встановлено, що договорами поруки №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором по погашенню кредиту, сплаті відсотків за кредитом, комісією сум неустойки і нанесених збитків та інших платежів за кредитним договором, Поручителі, як солідарні боржники Банку, зобов`язуються погасити Банку заборгованість Позичальника за кредитним договором протягом двох робочих днів з дня, наступного за днем порушення Позичальником строку погашення заборгованості за кредитним договором. Ці договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до настання першою з таких подій: виконання в повному обсязі зобов`язань Позичальником за кредитним договором, або Поручителями за цими договорами (п. 9 договорів поруки).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумiннi ст. 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

23.04.2009 року за вих. №32-2416/5025, позивачем надіслано на адресу ФОП ОСОБА_3 вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та договору застави, відповідно до якого АБ «Металург» вимагає виконати зобов`язання за кредитним договором сплатити усю заборгованість у загальній сумі 1 106 712,12 грн. на протязі 30 календарних днів з моменту отримання цього повідомлення.

Відповідно до п. 3. Договорів поруки №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4 від 24.06.2008 року банк зобов`язаний письмово інформувати поручителя про зміну умов Кредитного договору, пов`язаних із зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій.

Водночас, вказану вимогу у порушення зазначеного пункту договорів поруки, банком не було надіслано поручителям, тому останні навіть і не знали про зміну строку повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення.

Позивачем, до відповіді на відзив 11.02.20220 року було надано копію Вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та договору застави, дострокове погашення кредиту від 12.03.2009 року за вих. №32-2416/4967. Вказана вимога адресувалася усім відповідачам по справі (т.2 а.с.5). Як доказ її направлення, позивачем також було надано реєстр №156 від 12.03.2009 року, згідно якого усім відповідачам було направлено певну кореспонденцію (т.2 а.с.6).

Водночас, суд не приймає як належний доказ надану позивачем вказану вимогу, так як долучений до відзиву реєстр банк надавав як доказ відправлення іншої кореспонденції до відповідачів, а саме повідомлення про невиконання обов`язків по кредитному договору під час подачі позову до суду (т.1 а.с. 20).

Таким чином, на думку суду, твердження представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 щодо припинення строку дії поруки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представника ТОВ «Велика транспортна компанія «КАРЕКС», не підтвердилася матеріалами справи. Вважаю, що вказаний строк не був припинений, через відсутність належного (письмового повідомлення) про дострокове повернення кредитних коштів.

Водночас, враховуючи, що банком не було уточнено позовну заяву після скасування заочного рішення суду, відсутність належного повідомлення поручителів про дострокове повернення кредиту, тому суд вважає за можливе стягнути з поручителів заборгованість по кредиту лише у розмірі 136 000 грн.

Вказана заборгованість це прострочена заборгованість по кредиту, яка виникла у позичальника у період з 01.01.2009 року по 30.04.2009 року (34 000 грн. (щомісячний платіж) Х 4 (місяці)). Строк пред`явлення вказаної вимоги не сплив, враховуючи подачу банком позову у травні 2009 року, тому поручителі мають відповідати за вказану прострочену заборгованість.

Стосовно стягнення пені з відповідачів.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

Пунктом 5.3. кредитного договору від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К визначено, в разі порушення позичальником строку погашення кредиту, зазначеного у п. 3.1.2. цього договору або у письмовому повідомленні Банку, згідно з п. 2.2.1. та 3.1.6 цього договору, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми за кожний день прострочення.

Крім того, згідно з п. 6 договорів поруки від 24.06.2008 року №№ 32-24-08/0070-К/П-1, 32-24-08/0070-К-2, 32-24-08/0070-К-3, 32-24-08/0070-К-4, у разі, якщо поручитель в строк, зазначений в п. 2 цього договору, не погасить Банку суму заборгованості Позичальника за кредитним договором у повному обсязі, він сплачує Банку пеню в розмірі 0,3%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З огляду на викладене, позивачем заявлено до стягнення суму пені за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту в розмірі 18 666 грн., виходячи із простроченої суми заборгованості за кредитом у розмірі 136 000 грн., яка виникла у період з 01.01.2009 року по 01.05.2009 року.

Перевіривши розрахунок пені, що наявний в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про його обґрунтованість та вірність. Враховуючи подачу позову у травні 2009 року, тобто що не сплив річний строк позовної давності стосовно стягнення пені, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у повному обсязі з усіх відповідачів.

Стосовно стягнення відсотків та пені за несвоєчасну сплату відсотків з відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2).

З цих підстав, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» заборгованість за відсотками у розмірі 76 483,69 грн.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, судом встановлено, що позивачем фактично не надано розрахунок заборгованості за відсотками у розмірі 76 483,69 грн. (т.1 а.с.15), а зазначено, що за користування кредитом процентна ставка складає 24,9% річних, тому з цього розрахунку і складається вказану сума.

Водночас, відповідно пунктом 4.2. кредитного договору від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К визначено, що позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 20,9% за користування кредитом.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, враховуючи вказані розбіжності у відсотках, зазначених у кредитному договорі та у відсотках, з яких вираховувалася заборгованість, суд позбавлений можливості належним чином перевірити правильність нарахування АТ «МетаБанк» зазначеної вище заборгованості за відсотками, тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Згідно з п. 5.4. кредитного договору від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К, в разі порушення Позичальником строку сплати відсотків, передбачених п. 4.2 цього договору, строків сплати комісії, передбачених п.п. 4.2, 4.3 цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Керуючись п. 5.4. кредитного договору, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 15 412,59 грн.

При розгляді позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 15 412,59 грн., суд виходить з того, що покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

Положеннями ст. 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Кредитним договором від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К, а саме п. 5.3., передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

В той же час п. 5.4. кредитного договору передбачено сплату пені, як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за процентами за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 76 483,69 грн., суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідачів 15 412,59 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату заборгованості по відсоткам. У зв`язку з чим, у задоволенні вимог в цій частині судом також відмовляється.

Стосовно розірвання кредитного договору.

Договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Договором може бути передбачено право на односторонню відмову від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом (ст. 651 ЦК України). Тобто з норми цієї статті випливає, що кредитний договір може бути розірваний за згодою сторін у будь-який момент на їхній розсуд, якщо вони не передбачили в кредитному договорі інше.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (частина третя цієї статті).

Кредитним договором від 24.06.2008 року №32-24-08/0070-К, а саме п.2.2.4 передбачено право банку розірвати кредитний договір у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено порушення відповідачами своїх зобов`язань по кредитному договору, а саме: несплати щомісячних платежів та погашення усієї суми заборгованості ФОП ОСОБА_9 , тому суд вважає, що наявні усі підстави для розірвання кредитного договору на підставі порушення його умов з боку відповідачів. Тому, позов у цій частині вважаю за можливе задовольнити.

Стягнення судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог Акціонерного товариства «МетаБанк» про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» суму заборгованості за кредитним договором №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року станом на 30.04.2009 року у розмірі 154 666 грн., судовий збір в сумі 307,65 грн. (61,53х5) покладається судом на відповідачів.

Також, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог про розірвання кредитного договору №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року, укладеного між Акціонерним банком «Металург» та фізичною собою-підприємцем ОСОБА_3 , та стягнення з ФОП ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року станом на 30.04.2009 року у розмірі 864 000 грн., судовий збір у розмірі 1779 грн. 74 коп. покладається судом на ФОП ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, ч. 4 ст. 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «МетаБанк» (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.30; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 153 кв.14; ) про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року, укладений між Акціонерним банком «Металург» та фізичною собою-підприємцем ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 153 кв.14; ) суму заборгованості за кредитним договором №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року станом на 30.04.2009 року у розмірі 154 666 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот шістдесят шість) грн., з яких: 136 000 (сто тридцять шість тисяч) грн. заборгованість по простроченому тілу кредиту; 18 666 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 суму заборгованості за кредитним договором №32-24-08/0070-К від 24.06.2008 року станом на 30.04.2009 року у розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн. заборгованість по тілу кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Велика транспортна компанія «КАРЕКС» суму сплаченого судового збору у сумі по 61 (шістдесят одній) грн. 53 коп. з кожного.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у сумі 1779 (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) грн. 74 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.09.2021 року .

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод