Номер провадження: 22-ц/813/2861/21
Номер справи місцевого суду: 502/1678/16-ц
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П..

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 21 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з додатковою відповідальністю "Саган" про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 02.08.2016 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «Саган», який у подальшому уточнив та просив суд:

- зобов`язати відповідача замінити поставлені двері на двері, які відповідають замовленню;

- зобов`язати відповідача надати позивачу належним чином оформлені документи на наданий товар;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 47230 гривень та усі судові витрати;

- зобов`язати відповідача зняти два вікна та встановити їх у відповідності до норм та вимог їх встановлення;

- стягнути з відповідача на користь позивача необхідну суму для встановлення 2 дверей загальною сумою 4125 гривень;

- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію грошових коштів необхідних на оформлення відкосів двох вікон загальною сумою 3650 гривень 50 копійок.

В обґрунтування первісної позовної заяви позивач зазначав, що 23.10.2014 року він доручив фiзичній особі - підприємцю (далі ФОП « ОСОБА_3 ») ОСОБА_4 виконати роботи по виготовленню та монтажу в будинку позивача 2 (двох) дверей броньованих заводу «Саган» та 4 (чотирьох) вікон ПВХ ТОВ «Завод Стеко» по розцінкам ФОП « ОСОБА_5 », відповідно до замiрочного листа, складеного 22.10.2014 року працівником ФОП « ОСОБА_3 ». За виконання замовлення, 23.10.2014 року позивач сплатив ФОП « ОСОБА_5 » всю вартість замовлення в розмірі 17 780 (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень. При оформленні угоди, 23.10.2014 року та при наступному виконанні замовлення ФОП « ОСОБА_5 » були відзначено наступні недоліки: 1) в документах оформлення замовлення № 27-29 на вікна ПВХ ФОП « ОСОБА_5 » були включені умови, які є несправедливими, що передбачено п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»;

2) письмовий договір з ФОП « ОСОБА_3 » оформлений не був, незважаючи на прохання позивача та його дружини ОСОБА_6 , неодноразові нагадування. Як зазначає позивач цим вона порушила законодавство та права споживача товарів та послуг. Кожен раз відповідач обіцяла скласти письмовий договір відразу після того, як позивачу привезуть одну з двох замовлених ним дверей. Але дві двері були привезені до нього додому та змонтовані, але письмовий договір відповідач так і не склала. В якості договору відповідач, 10.12.2014 року дала позивачу два гарантійних талони фірми ТОВ «Завод Стеко» на вікна (двері) із ПВХ, один з яких чомусь на всі 4 вікна, а не на кожний виріб окремо, а інший на двоє броньованих дверей заводу «Саган», до того ж один з цих гарантійних талонів» не заповнений належним чином:

3) при оформленні замовлення відповідач не зазначила письмово строк виконання лише на словах заявила, що все замовлення буде виконане 02.11.2014 року. Однак другі, останні двері привезли лише 09.12.2014 року;

4) за монтаж (встановлення) чотирьох вікон ПВХ фірми ТОВ «Завод Стеко» та одно броньованої двері заводу «Саган», позивач сплатив установникам відповідача грошові кошти в сумі 950, 00 гривень. При цьому, гарантійний талон не на один виріб не був виданий, внаслідок чого виходить, що позивач вікна та двері встановив сам та тому гарантії заводу - виробника на них не поширюються. Також позивач не має права на гарантію, оскільки відповідач не оформила договорів ні на вікна, нi на двері:

5) розмір висоти одної з броньованих дверей « ОСОБА_7 » не відповідає розміру її висоти, зазначеному в замовленні, а саме -замість 2320 мм., привезені двері мають висоту 2300 мм., так як двері на 20 мм., коротше. Інші двері були доставлені 09.12.2014 року. При цьому працівники відповідача коли привезли двері, відмовилися їх встановлювати, що в умовах дуже холодної зими 2014-2015 років поставило багатодітну сім`ю позивача, в якій проживають четверо неповнолітніх дітей в тяжкі умови, з врахуванням того, що двері виходять на північ, особливо з розрахунку того, що переважають саме північні вітра. Внаслідок чого, позивач вимушений був запросити установника з іншої фірми, який поміряв двері та дверний отвір, повідомив, що позивачу потрібно було замовляти двері вище, ніж ті, які привезли. Однак, в замовленні прийнятому відповідачем були зазначені розміри дверного отвору, які відрізняються від розмірів доставлених дверей, а саме при висоті, зазначеної в замовленні - 2160 мм., висота виготовлених дверей в дійсності була на 60 мм., коротше, тобто 2100 мм. Коли повідомили про це відповідачу про невідповідність розмірів обох дверей їх розмірам зазначеним в замовленнях, вона повідомила про те, що у позивача «нестандартні двері», а завод робить по стандартам. Крім того, пази під засуви та здвижки замка на двері не співпадають, тобто не відповідають ходу ручки, яка впирається в дверну раму. Крім цього, матеріал ручок обох дверей виконаний не з нержавіючої сталі, а з звичайної сталі, що є передумовою корозії цих ручок, а лазки в обох дверях встановлені такої низької якості, що крізь них видно дуже погано та не чітко. До всього цього ж, ніяких документів на двері броньовані заводу «Саган», відповідач не надала, чим порушила ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів.»

Усі намагання позивача та його дружини з`ясувати причини неякісного оформлення та виготовлення замовлення успіху не мали. На письмові звернення до відповідача, ні директор заводу ні відповідач так і не відповіли. Внаслідок багатьох порушень відповідачем прав споживача товарів та послуг, позивачу завдано велику моральну шкоду. Виготовлення броньованих дверей з розмірами, які не відповідають розмірам замовлення, несподівана відмова працівників відповідача від монтажу одної з броньованих вхідних дверей, які встановлювали не тільки з метою збереження тепла в будинку, а також з метою підвищення безпеки в умов небезпечної криміногенної обстановки. Замовлені позивачем товари з властивостями, для чого не пошкодували великих коштів, все це стало причиною сильних душевних страждань, особливо небезпечних в літньому віці. Позивач втратив душевний спокій, багато часу витратив на оформлення різних відповідних звернень на дзвінки відповідачу та до заводу «Саган», в різні державні інстанції, які займаються питаннями захисту прав споживачів. Також відмова позивача отримувати листи з заявою про порушення прав споживача та з проханням замінити двері та вікна посилили переживання позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кілійського районногосуду Одеської області від 21 серпня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з додатковою відповідальністю "Саган" про захист прав споживачів було відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем не доведено, що саме з вини відповідача наданий товар є неналежним та має істотний недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та виник саме з вини відповідача. Також, суд зазначив, що враховуючи той факт, що відповідач не виготовляє товар, а лише здійснює його замовлення у виробника, ФОП « ОСОБА_4 » не є належним відповідачем у справі, оскільки вона лише виконувала замовлення виходячи з наданих позивачем характеристик.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 30.09.2020 року подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої просить суд рішення Кілійського районного суду Одеської області від 21 серпня 2020 року скасувати, та постановити нове рішення по суті позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечення інших учасників справи

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням судом обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Порушенням норм матеріального та процесуального права, а також прав людини і основоположних свобод, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, зо заміна неналежного відповідача повинна була бути здійснена судом до закінчення підготовчого провадження. Та з огляду на зазначене, позивач вважає, що суд або порушив норму процесуального законодавства або відповідач є належним з огляду на те, що заміни відповідача не відбулося.

ОСОБА_1 вказує, що виходячи з того, що відповідач (продавець), порушив зобов`язання, зокрема умови договору щодо асортименту товару, позивач звернувся з позовом до суду до відповідача.

Апелянт посилається на те, що експертиза, проведена судовим експертом Цурканом В.І. підтвердила той факт. Що двері мають відмінні розміри від тих, які замовлялись у ФОП ОСОБА_8 . Таким чином, це недолік, за який відповідає продавець ФОП ОСОБА_8 .

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.10.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 21 серпня 2020 року - було залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 подано клопотання яким усунуто недоліки апеляційної скарги вказані в ухвалі Одеського апеляційного суду від 30.10.2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.12.2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кілійського районногосуду Одеської області від 21 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з додатковою відповідальністю "Саган" про захист прав споживачів було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.11.2021 року під головуванням судді Князюка О.В справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Інші сторони не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у встановлений апеляційним судом строк станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно замовлення № 27 від 22.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 , який проживає в с. Приморське Кiлiйського району Одеської області, далі - Замовник, звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_9 , далі - Виконавець, з метою замовлення чотирьох вікон фiрми «Steko R 500 GoldStar», двухстор., 5-ти кам. з наступними вимірами:

вікно, висотою - 1360 мм., шириною - 1350 мм.;

вікно, висотою - 1360 мм., шириною - 1350 мм.;

вікно, висотою - 1430 мм., шириною - 900 мм.;

вiкно, висотою - 1430 мм., шириною - 870 мм.

В зазначеному замовленні вказано, що Замовник несе відповідальність за правильність розмірів, конфігурації та комплектації замовлення, сплачений рахунок с підтвердження, (т. 1, ас. 5-6).

Відповідно до замовлення № 29 від 23.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 , який проживає в с. Приморське Кілійського району Одеської області, далі - Замовник, звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , далі - Виконавець, з метою замовлення двох вікон, одне з яких має розміри: висота - 1430 мм. ширина - 900 мм. фірми «Steko R 500 GoldStar двухстор. 5-тикам., коричневі: інше вікно: висота 1430 мм., висота - 870 мм. фірми «Steko R 500 GoldStar», двухстор. 5-ти кам., коричневі. Також в зазначеному замовленні вказано, що Замовник несе відповідальність за правильність розмірів, конфігурації та комплектації замовлення, сплачений рахунок є підтвердження. (т. 1, аc. 4).

Згідно замовлення № 113, встановлено що ОСОБА_1 у фізичної особи підприємця ОСОБА_4 здійснено замовлення дверей з наступними розмірами - 1280х2320 мм. правосторонні, та дверей з розмірами - 2160х920 мм., правосторонні (т. 1, а.с. 7).

Відповідно до копій гарантійного талону «Stekos на вікна (двері) з ПВХ встановлено, що 10.12.2014 року ОСОБА_1 до замовлення № 224213 отримав товари вищезазначеної фірми, (т. 1, п.с. 10).

Згідно листа - претензії від 24.12.2014 року, направлено 25.12.2014 року ОСОБА_1 на адресу місцезнаходження фізичної особи підприємця ОСОБА_10 позивач просив адресата замінити обидні двері, відповідного по всім своїм параметрам (розміром та інше) його замовленням. Всі чотири вікна перевстановити, виконавши роботу повній відповідності з нормами та правила їх встановлення. Також, надати всі необхідні документи (договір, паспорта виробів та гарантійна талони на них), які повинні бути надані замовнику в таких випадках, оформив їх належним чином, (т. 1, а.с. 11).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 24.12.2014 року, направленої директору заводу «Саган», встановлено, що позивач звернувся до адресата з метою встановлення причин невідповідності розмірів виготовлених двох дверей « ОСОБА_7 », з розмірами зазначеними замовленні, (т. 1, а.с. 14).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 13.01.2015 року направленої директору заводу «Саган» встановлено, що позивач просив надати йому відповіді на питання: чи приймав завод «Саган» замовлення на двері N 1004368 та № 2015307 від ОСОБА_11 , якщо ні, то від кого конкретно на завод «Саган» надійшли замовлення з зазначеними номерами»:

- які характеристики мають двері, виготовлені по замовленням № 1004368 га № 20153077; чому розміри дверей були змінені без згоди з замовником, які відрізняються від розмірів, узгоджених та сплачених замовлень?

які документально оформлені гарантії заводу «Саган» надають споживачам продукції заводу «Саган»?

чому не вручені документи, які надають право на техпаспорт на двері та на замки для дверей, а також документи, які надають право на гарантії для дверей « ОСОБА_7 »?

чому така погана видимість та огляд глазку, встановленого на дверях заводу «Саган ?

Згідно заяви ОСОБА_1 від 17.07.2015 року направленої Голові Одеської обласної державної адміністрації встановлено, що позивач просив зобов`язати ОСОБА_12 , вищезазначені двері замінити на двері, відповідні по всім своїм параметрам (розміри та інше) його замовленням; зобов`язати ФОП ОСОБА_4 , надати йому всі необхідні документи (договори, паспорта виробів та гарантійні талони на них), які повинні бути надані замовнику в таких випадках, оформивши їх належним чином, (т. 1, а.с. 21).

Відповідно до листа наданого Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів за них. № 1942/9 від 20.08.2015 року встановлено, що інспекцією надіслано запит до суб`єкта господарювання про надання пояснень та усунення порушень. Однак, відповідь ФОП ОСОБА_13 не надано, (т. 1, a.c. 22).

3 Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до ст. .11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєструвалася 12.01.2007 року як Фізична особа-підприємець. Вид діяльності: 46.19- діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. 47.78 - роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, 63.99 - надання інших інформаційний послуг, /т. 1, а.с. 26-27/.

Відповідно до висновку експерта № 32/52-2017 за результатами судової будівельно технічної експертизи у цивільний справі № 502/1678/16-ц від 19.05.2020 року встановлено, що замовлення у ФОП ОСОБА_14 на виготовлення та монтаж у житловому будинку по АДРЕСА_2 віконних блоків із ПВХ профілів здійснювалось без складання передбачених вимогами національного стандарту України ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010 «Конструкції будинків споруд Настанова щодо проектування й улаштування вікон та дверей». Роботи з монтажу віконних блоків iз ПВХ профілів та улаштування вікон у житловому будинку по АДРЕСА_2 виконані без складання передбачено національним стандартом України ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010 «Конструкції будинків і споруд ОСОБА_15 щодо проектування й улаштування вікон та дверей» без відповідної проектної та виконавчої документації. В наданих для дослідження документах відсутня інформація щодо наявності ліцензії у суб`єктів які здійснювали роботи з улаштування вікон у житловому будинку за вищезазначеною адресою. За відсутності серед наданих для дослідження документів передбаченого пунктами 4.4 та 5.2.2 ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010 робочого проекту, а також за відсутності даних щодо характеристик опору теплопередачі ПВХ профілів і склопакетів у досліджуваних віконних блоках, не є можливим надати повного об`єктивного та обґрунтованого висновку щодо відповідності їх розташування у товщі стінової конструкції вимогам чинних будівельних норм та стандартів. За даними візуального обстеження встановлено, що стінова конструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 , в якій встановлено два глухих віконних блоки iз ПВХ профілів орієнтованим розміром 1430х870 мм., виконана із цегли керамічною в одну цеглину (товщиною 250 мм.) без четвертей у віконних прорізах, тобто віконні блоки мали б встановлюватися ближче до середини товщі стінової конструкції, а фактично розташовані з виступом за зовнішню площину стінової конструкції. Також встановлено, що виконати обмiр по габаритам коробки дверного блоку не є неможливим. За відсутності проектної та виконавчої документації не можливо надати повного, об`єктивного та обґрунтованого висновку щодо відповідності чинним будівельним нормам та Стандартам України, металевих дверних блоків так і робіт з улаштування вхідних дверей до житлового будинку по АДРЕСА_2 , зокрема щодо виконання робіт з улаштування вузлів примикання та використаних при цьому кріпильних та ізоляційних матеріалів, теж саме стосується встановлених на дверні блоки замків, вiчок, петель та ручок. За результатами візуального обстеження встановлено відсутність кріпильної коробки однопільного металевого блоку до стінової конструкції житлового будинку, (т. 1. ас. 182-199).

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону. Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.1 Постанови № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів при вирішенні цих справ суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів»

Відповідно до Преамбули Закону він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками i продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм Їх захисту та основам реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. При вирішенні спорів про захист прав споживача слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на продавцеві (виробнику).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством i на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченою за товар грошової суми: вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Обов`язок доведення належної якості проданого товару. причин виникнення недоліку товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюються судом Згідно визначень наведених у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживач продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари пропонує їх до реалізації. Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або мас намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Продукція - будь-які вироби (товари), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; 6) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно ст. 4 Закону, споживачі під час замовлення або використання продукції мають право на належну якість продукції та обслуговування. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач мас право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. У відповідності до п. 11 абз. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" № 5 від 12.04.1996 року, за змістом п. 6 ст. 15 Закону, під відповідальністю виконавця за недоліки виконаних робіт або наданих послуг слід розуміти його обов`язок усунути (виправити) ті з них, які виникли не з вини самого споживача.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) превагу дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним.

Відповідно до п.п.3, 4, 18 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, виробник - це суб`єкт господарювання, який виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання, або імпортує товар, а продавець - це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем (п.13 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 цього Закону, договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердженням вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншим розрахунковим документом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував на те, що куплені віконні конструкції та броньовані двері містять істотні недоліки.

З матеріалів справи та в судовому засіданні в суді першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до ФОП ОСОБА_16 , з метою замовлення відповідних вікон та дверей, надавши при цьому характеристики необхідного товару, що підтверджується відповідними замовленнями. При цьому в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт здійснення замiрiв працівником відповідача. Разом з тим, відповідно до вищезазначених замовлень саме на замовника покладена відповідальність за правильність розмірів, конфігурації та комплектації замовлення.

Таким чином, з врахуванням висновку експерта, виду діяльності відповідача, позивачем не доведено, що саме з вини відповідача наданий товар є неналежним та має істотний недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та виник саме з вини відповідача. Також враховуючи, що відповідач не виготовляє товар, а лише здійснює його замовлення у виробника, в даному випадку за замірами наданими позивачем, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ФОП ОСОБА_16 не є належним відповідачем у справі, оскільки вона лише виконувала замовлення, виходячи з наданих позивачем характеристик.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні визначені частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» обов`язкові умови для застосування до відповідача цивільно-правової відповідальності, передбаченої цією статтею.

Щодо відшкодуванням моральної шкоди.

Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" №3390-VI від 19.05.2011 року, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект (п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Отже, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тільки за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть у зв`язку з придбанням товару неналежної якості, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Факт затримки виконання замовлення відповідачем та пов`язані з цим переживання позивача за змістом вищенаведених норм матеріального права не дають підстав для висновку про можливість відшкодування моральної шкоди відповідно до вищенаведеного закону.

З огляду на вищевказане, враховуючи наведені вище норми закону та встановлені судом фактичні обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав, визначених Законом України «Про захист прав споживачів», для задоволення вимог позивача, пред`явлених до відповідача, як до суб`єкта господарювання.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують, судом не було допущено порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без зажоволення.

Кілійського районногосуду Одеської області від 21 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках передбачених п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст 389 ЦПК України.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе