26.10.2021 Єдиний унікальний номер 205/9634/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/9634/2020
Номер провадження: 2/205/110/2021
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та стягнення пені за своєчасно несплачені аліменти,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та стягнення пені за своєчасно несплачені аліменти.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (далі - позивач) та ОСОБА_2 (далі - відповідач). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. За вищезазначеним рішенням аліменти стягувались до 21.11.2019 року. На підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2020 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з 22.11.2019 року і до закінчення навчання або досягнення дитиною 23-х річного віку. За вказаний період відповідачем сплачувались аліменти від доходу, який він отримував працюючи в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», а не із загального доходу. Однак, як стало відомо позивачу, за вказаний період відповідачем отримувались кошти з військового комісаріату, з ТОВ «Формат ХХІ сторіччя», з ПАТ СК «Інтер-поліс», та з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Так, відповідно до декларації відповідача за 2019 рік, його дохід складав 621 900 грн. 00 коп. Далі позивач зазначає, що 1/4 частина із вказаної суми доходу складає значно більшу суму, ніж нею було отримано в якості аліментів.
Враховуючи вищевикладене, позивач змушена звернутися до суду та, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 04.10.2021 року, просити суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 недоотримані грошові кошти у розмірі 174 250 грн. 00 коп. у якості несплачених відповідачем аліментів з його доходу на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з серпня 2015 року по грудень 2020 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 недоотримані грошові кошти у розмірі 174 250 грн. 00 коп. у якості пені за своєчасно несплачені відповідачем аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з серпня 2015 року по грудень 2020 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 недоотримані грошові кошти у розмірі 22 132 грн. 57 коп. у якості несплачених відповідачем аліментів з його доходу на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з січня 2020 року по червень 2021 року.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк 18.06.2021 року подав відзив на позовну заяву, а також 09.07.2021 року подав уточнений та доповнений відзив, у яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на те, що станом на теперішній час відносно ОСОБА_2 будь-які виконавчі провадження відсутні, він не є боржником зі сплати аліментів за рішенням судів, які приймалися щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього, а потім вже повнолітнього сина ОСОБА_4 . На думку відповідача, позивач не скористалась своїм правом щодо оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця при виконання рішення судів про стягнення аліментів з відповідача, не оскаржувала встановлені державним виконавцем і виплачені відповідачем суми аліментів, не оскаржувала закриття виконавчих проваджень у зв`язку із виконанням судових рішень. Крім того, пропустила загальні строки позовної давності, які просить застосувати відповідач. Також зазначив, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, так як стягнення аліментів за минулий час всупереч процедури виконання раніше прийнятих рішень не передбачено чинним законодавством, а тому законні підстави для задоволення позову у суду відсутні. Щодо свого матеріального стану зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачем він залишився без житлової площі. В березні 2018 року ОСОБА_2 придбав будинок в розстрочку на 6 років із щомісячною виплатою в сумі 5 560 грн. строком до квітня 2024 року. Оскільки придбаний будинок потребував ремонту, відповідач був вимушений у липні 2020 року взяти кредит у розмірі 37 000 грн. із щомісячною виплатою 1 650 грн. строком до липня 2022 року. У квітні 2018 року раптово захворіла його дружина ОСОБА_5 , яка потребувала термінової операції. У зв`язку з чим відповідач був вимушений взяти позику на суму 130 000 грн. із щомісячною виплатою 2 760 грн. строком до 2023 року. Крім того, постійної допомоги потребує матір відповідача, 1946 року народження. Також зазначив, що надає допомогу доньці від першого шлюбу у розмірі 2 000 грн, що у сукупності не дозволяє йому сплачувати розмір аліментів, який обрахованих позивачем самостійно.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві.
Відповідач у судовому засіданні просив у позові відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву, а також просив застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 23.03.2021 року вирішено витребувати у Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» інформацію про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з серпня 2015 року по грудень 2020 року.
Ухвалою суду від 23.03.2021 року вирішено витребувати у Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області інформацію про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з серпня 2015 року по грудень 2020 року.
Ухвалою суду від 09.07.2021 року вирішено витребувати у Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки інформацію про дохід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з серпня 2015 року по червень 2021 року та про розмір утриманих з нього аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 09.07.2021 задоволена заява позивача про прийняття до свого провадження заяву позивача про зміну предмету позову.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 15).
Судом також встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3-6).
Матеріалам справи підтверджено, що на виконання вищезазначеного рішення суду ОСОБА_1 отримувала аліменти до 21.11.2019 року, які утримувались із заробітної плати відповідача адміністрацією Регіональної філієї «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на підставі відповідного виконавчого листа (а.с. 16-21, 40-43).
Судом також встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017 року ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 153-156).
Матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2020 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з 22.11.2019 року і до закінчення навчання або досягнення дитиною 23-х річного віку.(а.с. 8-9).
Судом також встановлено, що на виконання вищезазначеного рішення суду ОСОБА_1 отримувала аліменти, які утримувались на підставі відповідного виконавчого листа із заробітної плати відповідача адміністрацією Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» (а.с. 22-25, 44-52).
Разом із цим, судом також встановлено, а сторонами не оспорювалось, що вищевказані судові рішення у вказаний період стягнення аліментів до примусового виконання не звертались, виконавчі провадження з їх виконання не відкривались.
Так, листом Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 7028/8 від 09.03.2021 року повідомлено, що надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з серпня 2015 року по теперішній час не має можливості, оскільки відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на примусовому виконанні у відділі не перебувають (а.с. 128).
Також за даними Реєстру виконавчих проваджень, що є відкритими та перебувають у публічному доступі, буд-які відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на примусовому виконанні у приватних виконавців так само не перебувають.
Одночасно із цим, із довідки про доходи відповідача № 198 від 29.04.2021 року, яка була надана Регіональною філією «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з серпня 2015 року по грудень 2020 року без урахування аліментів становить 537 587 грн. 85 коп., сплачені аліменти становлять 127 163 грн. 60 коп. (а.с. 84-86). Також Регіональною філією «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» надано довідки про доходи за кожен рік окремо з 2015 рік по 2020 рік (а.с. 87, 88, 89, 90, 91, 92, 92).
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 , яка була надана Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № 6/1/241 від 01.10.2021 року, загальна сума доходу відповідача за період з жовтня 2019 року по червень 2021 року складає 302 742 грн. 72 коп., з яких сплачено аліментів на суму 0,00 грн. (а.с. 190).
Матеріалами справи також підтверджено, що відповідно до листів Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» № РПЧ1-4/688 від 18.05.2021 року та № РПЧ1-4/455 від 30.03.2021 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з серпня 2015 року по квітень 2019 року за ВП № 54978073 складає 26 219 грн. 61 коп. (а.с. 106-107), за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року за ВП № 54978073 складає 9 940 грн. 51 коп. (а.с. 105).
У зв`язку із чим, позивачем самостійно було розраховано заборгованість за аліментами та розмір пені за період з 01.08.2015 року по 31.12.2020 року, про що надано відповідний розрахунок, з якого вбачається, що сума заборгованості по аліментам становить 174 250 грн., а разом з пенею 348 500 грн. (а.с. 102-104).
Оскільки відповідач вказану заборгованість у добровільному порядку не сплачує, та не визнає її виникнення, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо стягнення заборгованості по аліментах.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Закон України від 26 квітня 2001 року «Про охорону дитинства» визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.
Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України (див. постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, справа 465/1735/14-ц).
Разом із цим, у випадку винесення судового рішення про стягнення аліментів чинне законодавство передбачає певний механізм виконання такого батьківського обов`язку, у тому числі через визначення спеціальних суб`єктів, упроваджених на здійснення обрахування відповідних сум стягнення, та закріплення певного порядку визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів.
Зокрема, положеннями ч. 3 ст. 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.
За правилами ч. 1 ст. 5Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч. 1 ст. 71Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Системний аналіз вказаних норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного або приватного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Тобто, що лише у випадку, коли заборгованість, визначена виконавцем, є спірною, її розмір визначається судом.
Таким чином, нормами чинного законодавства в імперативному порядку встановлено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним чи приватним виконавцем, або судом у випадку її оспорення, а не стягувачем чи боржником.
Із довідки про доходи ОСОБА_2 , яка була надана Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № 6/1/241 від 01.10.2021 року вбачається, що із доходів відповідача, отриманих за період з жовтня 2019 року по червень 2021 року у розмірі 302 742 грн. 72 коп. сплачено аліментів на суму 0,00 грн.
Однак, як зазначалось вище, за вказаний період стягнення аліментів відповідні судові рішення до примусового виконання не звертались, виконавчі провадження з їх виконання не відкривались.
Суд зазначає, що пред`явлення стягувачем позову до боржника про стягнення заборгованості за аліментами за обставин відсутності такої заборгованості за даними виконавчої служби, не є оспорюванням розміру заборгованості за аліментами, яка б мала обраховуватись названими органами, уповноваженими на примусове виконання судового рішення.
Позивач не була позбавлена можливості звернути вказані рішення до примусового виконання в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», однак із суб`єктивних міркувань таким правом не скористалась.
Таким чином, за умови не пред`явлення позивачем до примусового виконання вказаних судових рішень про стягнення аліментів, та відсутності відкритих виконавчих проваджень про стягнення таких періодичних платежів з відповідача, в суду відсутні правові підстави для визнання вказаної заборгованості такою, яка є встановленою та обрахованою у відповідності до процедури, закріпленою вказаними нормами законодавства.
Відтак, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача сум, які були визначені позивачем як заборгованість по аліментах.
Щодо стягнення пені за своєчасно несплачені аліменти.
Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Тобто, лише визначивши розмір заборгованості по аліментах, можливо обчислювати неустойку.
Оскільки відкриті виконавчі провадження відносно відповідача з примусового виконання рішень судів від 29.03.2016 року та від 16.01.2020 року відсутні, що підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач не є боржником зі сплати аліментів, державним чи приватним виконавцем розмір заборгованості зі сплати аліментів не обраховувався, а тому в даному випадку відсутні підстави для нарахування та стягнення пені.
Щодо застосування строків позовної давності за заявою відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
За приписами ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 СК України, у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
З огляду на зазначене, ст. 20 СК України є спеціальною нормою, яка регламентує застосування позовної давності саме до вимог, які виникають із сімейних відносин.
Статтею 196 СК України визначено порядок та підстави нарахування пені за прострочення сплати аліментів, статтею 195 СК України визначено порядок та підстави нарахування заборгованості за аліментами.
Вимоги про стягнення заборгованості за аліментами та пені це вимоги, які пред`являються відповідно до норм саме Сімейного кодексу України, що свідчить про те, що на зазначені правовідносини поширюється дія ст. 20 СК України, яка прямо встановлює винятки, за яких позовна давність застосовується в порядку, який визначено Цивільним кодексом України, якщо інше не передбачено Сімейним кодексом України.
Таким чином, оскільки правовідносини, регламентовані ст.ст. 195, 196 СК України, не підпадають під винятки, які прямо визначені ч. 1 ст. 20 СК України, то позовна давність до них не застосовується.
Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього.
Таким чином, суд відмовляє у задоволені позову у його повному обсязі не з мотивів спливу строків позовної давності, а з мотивів необґрунтованості вимог позивача.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
На підставі викладеного, суд вважає, сплачений судовий збір віднести на рахунок позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 195, 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини відмовити у повному обсязі.
2. Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан