печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В. ,

при секретарі судових засідань - Шевченко Т.В.,

за участю представника відповідача Барда С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, 3-тя особа Квартирно - експлуатаційний відділ міста Полтави про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальноїшкоди. В обґрунтування посилався,що 10.03.2019 через ДУ "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади звернувся до Міністра оборони України Полтарак С.Т. із заявою (номер реєстрації ШИ-9138385), у якій зазначив, що ним 28.01.2019 було подано заяву на ім`я начальника КЕВ м.Полтава МО України Камзист В.В. з проханням вжити заходи щодо вирішення питання по усуненню недоліків покрівлі даху будинку по АДРЕСА_1 , який знаходиться в підпорядкуванні КЕВ м.Полтава. 04.02.2019 внаслідок падіння льоду з покрівлі будинку пошкоджено майно позивача, а саме: кріплення для білизни та зовнішній блок кондиціонера. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року, залишеним без змін Другим апеляційним адміністративним судом від 30 липня 2019 року, задоволений частково позов ОСОБА_1 : визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні від 10 березня 2019 року (вимоги про вжиття заходів з усунення недоліків покрівлі даху будинку); зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 та вжити заходів реагування.Просив суд стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України його користь матеріальну шкоду у розмірі 3500 грн. яка не відшкодована, моральну шкоду у розмірі 100000 грн.Просив розглядати позов в відсутність.

Ухвалою судді від 11.09.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку загального провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ДКСУ відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 5.02.2020р.залучено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Квартирно - експлуатаційний відділ міста Полтави ( 36039,м. Полтава, вул. Сінна, 36, ідентифікаційний код юридичної особи: 08377170).

Представник 3-ї особи надав письмові пояснення.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.03.2019 через ДУ "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади звернувся до Міністра оборони України Полтарак С.Т. із заявою (номер реєстрації ШИ-9138385), у якій зазначив, що ним 28.01.2019 було подано заяву на ім`я начальника КЕВ м.Полтава МО України Камзист В.В. з проханням вжити заходи щодо вирішення питання по усуненню недоліків покрівлі даху будинку по АДРЕСА_1 , який знаходиться в підпорядкуванні КЕВ м.Полтава. 04.02.2019 внаслідок падіння льоду з покрівлі будинку пошкоджено майно позивача, а саме: кріплення для білизни та зовнішній блок кондиціонера. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року, залишеним без змін Другим апеляційним адміністративним судом від 30 липня 2019 року, задоволений частково позов ОСОБА_1 : визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні від 10 березня 2019 року (вимоги про вжиття заходів з усунення недоліків покрівлі даху будинку); зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 та вжити заходів реагування.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 1, ч. 2ст. 1166 ЦК України).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Судом встановлено , що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.09.2019 року стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 3500 грн. (кошти за ремонт кондиціонера), моральну шкоду 5000 грн.

При таких обставинах. Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди , оскільки відшкодована на підставі рішення суду.

Відповідно до положеньст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати зокрема у порушенні права власності та при настанні інших негативних наслідків.

За змістом ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1167 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми ст. 1173, 1174 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є одночасна наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

При цьому, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в Постанові від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17.

Як вже зазначалося вище, позивач обґрунтовує завдання йому шкоди протиправністю дій відповідача, підтверджену відповідним рішенням.

Тобто, виходячи із спірних правовідносин, останні регулюються положеннями ст.ст. 1173, 1174 ЦК України.

В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25.07.2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09.02.2007 року «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що реалізація ОСОБА_1 свого права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави та задоволення такого позову, само по собі не свідчить про спричинення йому моральної шкоди відповідачем, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені. Крім того , при розгляді апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтави Полтавський апеляційний суд в Постанові від 4.12.2019р. посилався на встановлені обставини Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не доведено одночасного наявності трьох умов, які б слугували підставою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, зокрема неправомірності дій органу, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, 3-тя особа Квартирно - експлуатаційний відділ міста Полтави про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення 26.10.2021р.

Суддя Остапчук Т.В.