Справа № 577/4374/21
Провадження № 2-о/577/240/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Потій Н.В.,

за участі секретаря Подейко Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Мусієнко Вікторія Вікторівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була її матір`ю та факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були чоловіком та дружиною. Вимоги своєї заяви обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Конотоп Сумської області помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті останнього відкрилась спадщина. Спадкоємцем за законом є його дружина та її мати - ОСОБА_2 . Остання спадщину прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем до дня його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Конотоп Сумської області померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері звернулась до приватного нотаріуса Мусієнко В. В. з заявою про прийняття спадщини. Проте отримала відмову, в зв`язку з тим, що родинні відносини між нею та її матір`ю документально не підтверджуються. Крім цього, не підтверджується факт, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були чоловіком та дружиною. Оскільки в свідоцтві про одруження батьків прізвища зазначено « ОСОБА_5 », в свідоцтві про народження заявника прізвище батьків зазначено « ОСОБА_5 », а в свідоцтвах про смерть батьків прізвища батьків зазначено « ОСОБА_6 ». Встановлення даних фактів, необхідно для оформлення спадщини.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала і прохає їх задовольнити з підстав, викладених нею у заяві.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Свідоцтвом про смерть підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Конотоп Сумської області, у віці 82 роки, померла ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Конотоп Сумської області, у віці 66 років (а.с. 13).

Як вбачається з свідоцтва про одруження 06.08.1960 року в Кузьчанській сільській раді зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , 1939 року народження, та ОСОБА_7 , 1930 року народження. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіку та дружині « ОСОБА_5 » (а.с.11).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , записи в якому виконано російською мовою зазначено, що « ОСОБА_8 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . В графі батьки записані: батько - « ОСОБА_9 », мати - « ОСОБА_10 » (а.с.5).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 14.11.2012 р., ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23 серпня 1986 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_13 » (а.с.8).

Згідно копії паспорта заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Раки Конотопського району Сумської області (а.с.6).

З копії довідки виданої Попівською сільською радою №02023/340 від 12.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті та на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті спадщину прийняла дружина ОСОБА_2 , так, як була зареєстрована та постійно проживала в одному будинку з померлим в АДРЕСА_1 , до дня його смерті, на день його смерті, та по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших спадкоємців не має. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно. Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався виконавчим комітетом сільської ради. Заборони на майно померлого по сільській раді не зареєстровано (а.с.16).

Відповідно до копії довідки виданої Попівською сільською радою №02023/340 від 12.06.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті та на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті спадкоємцем за законом є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 . Спадщину прийняла подавши заяву до півроку компетентним органам нотаріату. Інших спадкоємців не має. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався виконавчим комітетом сільської ради. Заборони на майно померлої по сільській раді не зареєстровано (а.с.15).

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. №310/02-14 від 28.08.2021 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справу № 138/2012 на підставі заяви ОСОБА_1 поданої 19.11.2012 року №265 про прийняття спадщини. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися. При огляді наданих ОСОБА_1 документів, нотаріусом встановлено, що у свідоцтві про шлюб матері, її свідоцтві про народження, Витягу з ДРАЦС щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище батька, заявниці та матері зазначене « ОСОБА_5 », тоді, як у свідоцтвах про смерть матері та батька заявниці, які видаються згідно паспортних даних особи зазначені, як « ОСОБА_6 ». Рекомендовано звернутися до суду з встановленням факту родинних відносин та факту, що спадкодавець та його спадкоємець були чоловіком та дружиною (а.с.14).

Допитані судом свідки ОСОБА_14 , який є двоюрідним братом заявниці та ОСОБА_15 ,, яка є сусідкою, кожен зокрема підтвердили, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього, пояснили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є чоловік та дружина.

ІV. Норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 1 статті 29 ЦК України, передбачає, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

У ч. 7 ст. 294 ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

V. Оцінка суду.

Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог частково. Той факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю заявника - ОСОБА_1 , підтверджено дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Встановлення факту родинних відносин створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права - узаконення спадкових прав.

Що стосується встановлення факту, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були чоловіком та дружиною, суд вважає, що в цій частині вимога не підлягає задоволенню. При цьому суд керується наступним

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Заявник просить встановити факт, що її мати та її батько, які померли були чоловіком та дружиною. Проте, цивільна правоздатність останніх припинена у зв`язку з їх смертю. За таких обставин, у разі встановлення такого юридичного факту судом буде вирішено питання про права двох померлих осіб, які не мають цивільної процесуальної правоздатності, що суперечить вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Мусієнко Вікторія Вікторівна про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25 жовтня 2021 року.

Суддя Потій Н. В.