Справа № 0907/2-583/2011
Провадження № 22-ц/4808/1121/21
Головуючий у 1 інстанції Горейко М.Д.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Пнівчук О.В., Бойчука І.В.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Круця В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2011 року, ухвалене в складі судді Горейко М.Д. у м.Івано-Франківську в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява з врахуванням уточнених позовних вимог, мотивовано тим, що 21 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку (далі АКБСР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40-22/340 зі сплатою 11,7 % річних та комісій у розмірі та у порядку, визначеному тарифами на послугами по наданню кредитів, у межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 доларів США з відповідним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим строком повернення заборгованості за кредитом до 17 вересня 2027 року. У забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним договором між АКБСР «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 322-248/06/П. Згідно з додатковою угодою від 22 квітня 2008 року № 1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 21 вересня 2007 року відсоткову ставку за договором встановлено на рівні 10,4 % річних та комісій, збільшено максимальний ліміт заборгованості до 148 000 доларів США та встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості.Відповідно до додаткової угоди від 09 вересня 2008 року № 2 встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості, а додаткової угоди від 17 листопада 2008 року № 2 відсоткову ставку за користування кредитом встановлено на рівні 11,4 % річних.Додатковою угодою від 18 травня 2008 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості.Умовами договору встановлено, що внаслідок порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з порушенням умов договору позичальником, останньому та поручителю 01 грудня 2009 року надіслано вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту. Однак такі вимоги залишились без виконання та відповіді. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором у ОСОБА_2 станом на 19 вересня 2010 року виникла заборгованість у загальній сумі 3 998 834,57 грн, у тому числі: 139 246 доларів США, що еквівалентно 1 102 716,92 грн заборгованість по кредиту; 6 351,59 доларів США, що еквівалентно 50 299,51 грн заборгованість по відсотках; 898,74 грн пеня по кредиту; 8 647,40 грн пеня по відсотках, 2 836 272 грн штраф, яку банк просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором за період з 21 вересня 2007 року до 19 вересня 2010 року на користь банку.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2011 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 21 вересня 2007 року № 40-22/340, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 в розмірі 3 998 834,57 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року до участі в розгляді справи в якості правонаступника АТ «Укрсоцбанк» залучено АТ «Альфа-Банк».

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що за умовами договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2007 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (пункт 2.5 Договору). 01.12.2009 року ПАТ «Укрсоцбанк» направлено позичальнику вимогу про дострокове погашення всіх зобов`язань по договору. Таким чином вимога банку про стягнення нарахованих відсотки за період з 21.09.2007 року до 19.09.2010 року є незаконною, оскільки сума заборгованості по відсоткам нарахована після направлення позичальнику вимоги про дострокове погашення всіх зобов`язань, так як право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом, передбачені договором, припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове погашення кредиту. Крім того, стягнення пені за порушення виконання зобов`язань за договором у розмірі 9 546,14 грн (пункт 4.2 Договору) та штрафу (пункт 4.3 Договору) у розмірі 2 836 272 грн судом притягнуто позичальника та поручителя до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, що суперечить нормам ст.61 Конституції України. На думку апелянта, в порушення ст.549 ЦК України безпідставно стягнуто пеню, оскільки розрахунок пені, представлений банком, здійснено не щоденно, а за певні періоди щомісячно. На думку апелянта, судом безпідставно задоволено позов, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання як позичальником так і поручителем вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» від 01.12.2009 року про дострокове виконання зобов`язань за договором, відтак позивачем не набуто права на дострокове стягнення заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

Представник АТ «Альфа Банк» у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення судової повістки не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договором поруки відповідачі не виконували, будь-яких доказів на спростування проведеного розрахунку заборгованості не представили суду, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, стягнувши в солідарному порядку з відповідачів в користь позивача 3 998 834 грн 57 коп. заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21 вересня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40-22/340, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит у формі відновлювальної лінії (окремими траншами) зі сплатою 11,7 % річних та комісій, у розмірі і в порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 доларів США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим строком повернення заборгованості за кредитом до 17 вересня 2027 року.

У забезпечення виконання вказаного договору між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 21 вересня 2007 року укладено договір поруки, відповідно до якого у пункті 1.1. поручитель ОСОБА_1 зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії.

Згідно з додатковою угодою від 22 квітня 2008 року №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 21 вересня 2007 року відсоткову ставку за договором встановлено на рівні 10,4 % річних та комісій, збільшено максимальний ліміт заборгованості до 148 000 доларів США і встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості.

Додаткова угода до договору поруки щодо збільшення кредитного ліміту до 148 000 доларів США підписана трьома сторонами 22 квітня 2008 року.

Відповідно до додаткової угоди від 09 вересня 2008 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості до 148 000 доларів США, а відповідно до додаткової угоди від 17 листопада 2008 року № 2 відсоткову ставку за користування кредитом встановлено на рівні 11,4 % річних.

Додатковою угодою від 18 травня 2009 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості в межах кредитного ліміту визначених раніше кредитного ліміту та процентної ставки.

Додатковою угодою від 22 травня 2009 року сторони домовились не підвищувати процентну ставку за користування кредитом до 20 листопада 2009 року, а з 21 листопада 2009 року встановити процентну ставку на рівні діючої за відповідним порядком кредитування.

З огляду на розрахунок заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 21 вересня 2007 року № 40-22/340 станом на 26 листопада 2009 року та станом на 20 вересня 2010 року ОСОБА_2 допускав істотні порушення умов договору, зокрема в частині розміру та строків погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами.

У зв`язку з порушенням умов договору позичальником, останньому та поручителю 01 грудня 2009 року надсилались вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту.

Згідно з довідки АКБСР «Укрсоцбанк» від 26 травня 2010 року № 01-01/96-276, наданої ОСОБА_2 , станом на 13 травня 2010 року заборгованість по кредиту згідно з договором кредиту від 21 вересня 2007 року № 40-22/340 складає 139 246,00 доларів США. Станом на 13 травня 2010 року заборгованість за нарахованими відсотками, простроченими відсотками та простроченому кредиту відсутня (том 1, а. с. 91).

Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, наданим банком, станом на 20 вересня 2010 року поточна заборгованість ОСОБА_2 за кредитом становить 137 236 доларів США, поточна заборгованість за відсотками 2 335,65 доларів США. Прострочена заборгованість по кредиту 2 010,00 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками по кредиту 4 015,94 доларів США.

15 жовтня 2019 року затверджено передавальний акт, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуло всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуло обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. У зв`язку з викладеним, АТ «Альфа-Банк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що 03 грудня 2019 року внесено дату та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи Акціонерне товариство «Укрсоцсбанк», номер запису 4002827, підстава рішення щодо реорганізації. Правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцсбанк» є Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

З огляду на довідку АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2020 року № 87671-23.1, заборгованості за кредитним договором від 21 вересня 2007 року № 40-22/340 у ОСОБА_2 немає (а.с.219, том 1).

Факт про відсутність заборгованості за вказаним договором також підтверджено представником АТ «Альфа-Банк» у заяві від 13 листопада 2020 року та від 14 вересня 2021 року, у зв`язку з її сплатою (т.4, а.с.107).

21 вересня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40-22/340, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит у формі відновлювальної лінії (окремими траншами) зі сплатою 11,7 % річних та комісій, у розмірі і в порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 доларів США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим строком повернення заборгованості за кредитом до 17 вересня 2027 року.

У забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору договору між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 21 вересня 2007 року укладено договір поруки, відповідно до якого в пункті 1.1. поручитель ОСОБА_1 зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії.

Згідно з додатковою угодою від 22 квітня 2008 року №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 21 вересня 2007 року відсоткову ставку за договором встановлено на рівні 10,4 % річних та комісій, збільшено максимальний ліміт заборгованості до 148 000 доларів США і встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості.

Додаткова угода до договору поруки щодо збільшення кредитного ліміту до 148 000 доларів США підписана трьома сторонами 22 квітня 2008 року.

Відповідно до додаткової угоди від 09 вересня 2008 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості до 148 000 доларів США, а відповідно до додаткової угоди від 17 листопада 2008 року № 2 відсоткову ставку за користування кредитом встановлено на рівні 11,4 % річних.

Додатковою угодою від 18 травня 2009 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості в межах кредитного ліміту визначених раніше кредитного ліміту та процентної ставки.

Додатковою угодою від 22 травня 2009 року сторони домовились не підвищувати процентну ставку за користування кредитом до 20 листопада 2009 року, а з 21 листопада 2009 року встановити процентну ставку на рівні діючої за відповідним порядком кредитування.

З огляду на розрахунок заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 21 вересня 2007 року № 40-22/340 станом на 26 листопада 2009 року та станом на 20 вересня 2010 року ОСОБА_2 допускав істотні порушення умов договору, зокрема в частині розміру та строків погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами.

У зв`язку з порушенням умов договору позичальником, останньому та поручителю 01 грудня 2009 року надсилались вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту(т1. а.с.64-65)

Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, наданим банком, станом на 20 вересня 2010 року поточна заборгованість ОСОБА_2 за кредитом станом на 19 вересня 2010 року становить у загальній сумі 3 998 834,57 грн, у тому числі: 139 246 доларів США, що еквівалентно 1 102 716,92 грн заборгованість по кредиту; 6 351,59 доларів США, що еквівалентно 50 299,51 грн заборгованість по відсотках; 898,74 грн пеня по кредиту; 8 647,40 грн пеня по відсотках, 2 836 272 грн штраф, яку банк просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором за період з 21 вересня 2007 року до 19 вересня 2010 року на користь банку (т. 1 а.с.66-67).

15 жовтня 2019 року затверджено передавальний акт, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуло всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуло обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. У зв`язку з викладеним, АТ «Альфа-Банк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що 03 грудня 2019 року внесено дату та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи Акціонерне товариство «Укрсоцсбанк», номер запису 4002827, підстава рішення щодо реорганізації. Правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцсбанк» є Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

З огляду на довідку АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2020 року № 87671-23.1, заборгованості за кредитним договором від 21 вересня 2007 року № 40-22/340 у ОСОБА_2 немає (а.с.219, том 1).

Факт про відсутність заборгованості за вказаним договором також підтверджено представником АТ «Альфа-Банк» у заяві від 13 листопада 2020 року, у зв`язку з її сплатою.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Встановлено, що у зв`язку з порушенням умов договору позичальником, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як поручителю 01 грудня 2009 року надсилались вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту (т.1, а.с.17).

Відтак, позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом повернення заборгованості за користування кредитом від 21 вересня 2007 року №40/22/340 у добровільному порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів та пені за користування кредитом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявність вимоги про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, є підставою для ненарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

Крім цього, Банк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом подачі 25 грудня 2009 року позовної заяви про стягнення цих коштів у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначені правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, установлено, що згідно довідки АКБСР «Укрсоцбанк» від 26 травня 2010 року № 01-01/96-276, наданої ОСОБА_2 , станом на 13 травня 2010 року заборгованість по кредиту згідно з договором кредиту від 21 вересня 2007 року № 40-22/340 складає 139 246,00 доларів США. Станом на 13 травня 2010 року заборгованість за нарахованими відсотками, простроченими відсотками та простроченому кредиту відсутня (том 1, а. с. 91).

Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, наданим банком, станом на 20 вересня 2010 року поточна заборгованість ОСОБА_2 за кредитом становить 137 236 доларів США, поточна заборгованість за відсотками 2 335,65 доларів США. Прострочена заборгованість по кредиту 2 010,00 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками по кредиту 4 015,94 доларів США (т.1, а.с.66).

Таким чином, нарахування заборгованості по процентах за користування кредитом від 21 вересня 2007 року №40/22/340 за період з 25 грудня 2009 року до 20 вересня 2020 року, зокрема: поточна заборгованість за відсотками 2 335,65 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту 2 010,00 доларів США; прострочена заборгованість за відсотками по кредиту 4 015,94 доларів США, загальна сума яких становить 8 361,59 доларів США здійснено в порушення вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, тому стягненню не підлягають.

Щодо штрафу та пені.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, в якій були встановлені подібні правовідносини.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно пункту 4.2 договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 40-22/34021 вересня 2007 року укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 у разі прострочення позичальником строків повернення кредиту, строків сплати процентів , позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі одного відсотків від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення.

Пунктом 4.3 цього договору предбачано, що у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2,3.3.13, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору щтраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеного п.1.1.1. цим договором.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 21 вересня 2007 року ним нараховано станом на 19 вересня 2010 року 898,74 грн пеня по кредиту; 8 647,40 грн пеня по відсотках, 2 836 272 грн штраф за неналежне виконання кредитного договору від 21 вересня 2007 року № 40-22/340 як санкції подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюєтьсяу відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язанняза кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

Принцип свободи договору зафіксовано у ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно постанови Велика Палата Верховного Суду від 18 березня у справі № 902/417/18 запроваджено механізм обмеження свободи договору з огляду на загальні засади справедливості. Зокрема, у цій справі зроблено правовий висновок про застосування принципу можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що тлумачення ст. 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Ураховуючи умови укладеного 21 вересня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 40-22/340 та не співмірність суми боргу за договором та штрафних санкцій, за порушення строків виконання, загальна сума заявлених штрафних санкцій майже рівняється з сумою основної заборгованості, що є не справедливим і невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж його належне виконання, колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення 2 836 272 грн штрафу за неналежне виконання кредитного договору задоволенню не підлягають.

Крім того, слід зменшити розмір стягнення пені, оскільки нараховані поза межами річного строку позовної давності відповідно до вимог ст. 258 ЦК України, та становить 299,58 грн пеня по кредитуза період з 01 грудня 2008 року по 01 грудня 2009 року; 2882,47 грн пеня по відсотках за період з 01 грудня 2008 року по 01 грудня 2009 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як таке, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованість за кредитним договором від 21 вересня 2007 року №40/22/340 станом на 20 вересня 2010 року в розмірі 137 236 доларів США (сто тридцять сім тисяч двісті тридцять шість доларів США) за період з 21 вересня 2007 року по 19 вересня 2010 року, пеню за тілом кредиту у розмірі 299,58 грн та 2882,47 грн пені по відсотках за період з 01 грудня 2008 року по 01 грудня 2009 року та відмовити у стягненні солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 8 361,59 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом від 21 вересня 2007 року №40/22/340 за період з 21 вересня 2007 року по 20 вересня 2020 року та 2 836 272 грн штрафу за кредитним договором від 21 вересня 2007 року №40/22/340 за період з 21 вересня 2007 року по 19 вересня 2010 року за безпідставністю.

У зв`язку із частковим задоволенням позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . підлягає стягненню на користь АТ «Альфа-Банк» по 229,5 грн документально підтверджені судові витрати сплачені банком при поданні позову у розмірі задоволеної частини, що складає 27 % та становить у загальному розмірі 459 грн від загальної суми сплаченого банком судового збору за подання позову у розмірі 1700 грн ( (1700 грн :100 %)*27 %).

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, підлягає стягнення пропорційно розміру задоволення апеляційної скарги з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 1 861,50 (одна тисяча вісімсот шістдесят одна) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2011 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 вересня 2007 року №40/22/340 станом на 20 вересня 2010 року в розмірі 137 236 доларів США (сто тридцять сім тисяч двісті тридцять шість доларів США) за період з 21 вересня 2007 року по 19 вересня 2010 року, пеню за тілом кредиту у розмірі 299,58 грн та 2882,47 грн пені по відсотках за період з 01 грудня 2008 року по 01 грудня 2009 року.

Відмовити у стягненні солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 8 361,59 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом від 21 вересня 2007 року №40/22/340 за період з 21 вересня 2007 року по 20 вересня 2020 року та 2 836 272 грн штрафу за кредитним договором від 21 вересня 2007 року №40/22/340 за період з 21 вересня 2007 року по 19 вересня 2010 року за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» по 229, 50 грн судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 1 861,50 (одна тисяча вісімсот шістдесят одна) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст складено 23 жовтня 2021 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

О.В.Пнівчук