Справа № 157/1183/21
Провадження №2/157/305/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 жовтня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 грудня 2013 року та стягувати аліменти з останнього на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 25 серпня 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, що кожному із них та дітям спричиняли душевні страждання, а тому 10 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано. Згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 грудня 2013 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 25 листопада 2013 року. Нинішній розмір аліментів визначений судом у розмірі 800 гривень, який сплачує відповідач, є недостатнім для утримання двох неповнолітніх дітей і не може в повній мірі задовольнити всіх потреб дітей. Діти зростають, а також і зростають їх потреби у харчуванні, одязі та взутті. Її матеріальне становище не дає змоги повноцінно утримувати дітей, оскільки вона ніде не працює. Відповідач працює офіційно, однак, де саме він працює їй не відомо. У відповідача інших утриманців немає, а тому він взмозі сплачувати аліментів на утримання дітей у значно більшому розмірі.

Ухвалою судді від 30 серпня 2021 року у справі відкрито провадження і постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання ОСОБА_2 не повідомив і відзив не подав.

За таких обставин та беручи до уваги те, що позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

Відповідно до заочного рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, неповнолітніх дітей сторін залишено проживати з позивачкою ОСОБА_1 .

На підставі рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 грудня 2013 року з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 у розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 25 листопада 2013 року.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

За змістом ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд визначає за заявою одержувача (ч. 1 ст. 184 СК України).

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі проводиться з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З часу присудження судом аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., останні подорослішали, збільшилися витрати на їх утримання, що у сукупності з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, свідчить про погіршення матеріального стану позивачки і про те, що присуджений судом розмір аліментів не відповідає звичайним потребам двох неповнолітніх дітей відповідача.

З огляду на вищезазначені обставини та враховуючи те, що відповідач який є працездатною особою та має можливість працювати і утримувати своїх дітей, дані про наявність інших утриманців та про незадовільний стан здоров`я останнього відсутні, а також стан здоров`я дітей, потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпечення їх належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, суд дійшов висновку, що належить змінити спосіб та розмір аліментів і стягувати їх з відповідача на утримання його двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78 - 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Головуючий: О. В. Антонюк