Справа № 263/4064/21
Провадження № 2/263/1526/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2021 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі судді Соловйова О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., за відсутністю сторін, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивував тим, що він є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , згідно ордеру № 007419 від 24.02.2017, у якій зареєстрований ОСОБА_2 , який з 2015 року не проживає в квартирі, його особисті речі у квартирі відсутні, комунальні платежі не сплачує. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого та не проживаючого у квартирі відповідача.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в позові зазначив про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило, тому суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно ордеру № 007419 від 21.02.2017 виданого виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 , є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 .
Згідно до акту про фактичне місце проживання від 29.03.2021 року виданого КСН «Староміський» за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що свідчать сусіди.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, однак з 2015 року не проживає, оскільки виїхав для проживання та роботи до Російської Федерації, особистих речей в квартирі не має.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.
У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Враховуючи, що квартира відноситься до державного житлового фонду, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР.
Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад 6 місяців, зокрема, з підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР.
Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР у судовому порядку.
Аналіз застосованої норми житлового законодавства та Конституції України показує, що ч. 3 ст. 47 Конституції України допускає можливість примусового позбавлення житла на підставі закону за рішенням суду.
Стаття 71 ЖК УРСР передбачає, що наймачі можуть позбавлятися прав на користування житловими приміщеннями без надання інших жилих приміщень, коли вони зазначений строк не проживають у цьому приміщенні.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та факт визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 247, 263-265. 280-283 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.Л.Соловйов