Справа № 367/1955/21
Провадження № 2-о/761/510/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2021 року зазначена заява надійшла до Ірпінського міського суду Київської області.

02.11.2021 року зазначена справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю з Ірпінського міського суду Київської області.

У вимогах заяви заявниця просить: видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці перебування - АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що з 16.01.1982 року заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В жовтні 2019 року ОСОБА_2 покинув помешкання за адресою: АДРЕСА_1 та подав позов про розірвання шлюбу. З того часу ОСОБА_2 до помешкання не повертався.

Як зазначає заявниця, ОСОБА_2 використав підробну заяву ОСОБА_1 та зареєстрував право власності на базу відпочинку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Потім - 11.02.2021 року ОСОБА_2 разом із своїми адвокатами проник на територію бази відпочинку сімейного типу, та застосовуючи фізичну силу завдав тілесні ушкодження заявниці та викрав її особисті речі.

14.03.2021 року ОСОБА_2 заборонив заявниці прохід до будинку, що належить на праві власності її сину ОСОБА_3 .

Як зазначає заявниця, ОСОБА_2 чинить перешкоди та не надає можливості заявниці потрапити до своєї власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання заявниця та її представники не з`явились, звернулись до суду із заявою про слухання заяви в їх відсутність та просять задовольнити вимоги заяви.

Представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просила відмовити в задоволенні заяви з підстав, викладених в поясненнях.

В поясненнях, які 22.03.2021 року надійшли до Ірпінського міського суду Київської області, представник ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні заяви з тих підстав, що заявником не надано жодного доказу вчинення домашнього насильства.

Оскільки сторони звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність, тому суд продовжив подальше слухання справи у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали заяви та справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Як визначає стаття 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

За п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судом встановлено, що 14.09.2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006354 за заявою ОСОБА_2 щодо крадіжки особистого майна за ч. 5 ст. 185 КК України.

11.02.2020 року було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду був присутній ОСОБА_2

12.02.2021 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 за заявою ОСОБА_2 щодо крадіжки особистого майна за ч. 1 ст. 185 КК України

13.02.2021 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000030 за ч. 1 ст. 125 КК України заявою ОСОБА_1 за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Згідно із висновком експертного дослідження № 043-132-2021 від 18.02.2021 року характер тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_1 відноситься до легких.

17.02.2021 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000058 за ч. 1 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_1 з приводу того, що ОСОБА_2 шляхом вільного доступу за адресою АДРЕСА_1 , викрав її особисті речі.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_1 посилалась на те, що ОСОБА_2 вчинив щодо неї фізичне насильство, з приводу чого вона зверталась до правоохоронних органів.

Водночас будь-яких даних про притягнення ОСОБА_2 за вказаними заявами до будь-якого виду юридичної відповідальності, матеріали справи не містять.

Разом із тим, згідно із повідомленнями відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області від 26.04.2021 року кримінальні провадження № 0000030 від 13.02.2021 року за ч. 1 ст. 125 КК України та № 0000058 за ч. 1 ст. 185 КК України закриті у зв`язку із відсутністю складу злочину.

Тобто не підтверджено у встановленому законом порядку факту вчинення фізичного або будь-якого іншого насильства з боку ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 .

Сам факт звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з підстав вчинення щодо неї фізичного насильства або неврегульованих між сторонами майнових питань може свідчити про наявність тривалого конфлікту між заявницею та заінтересованою особою, але не підтверджує факт того, що ОСОБА_2 вчинив щодо неї фізичне насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі №753/8626/19; від 12 жовтня 2020 року у справі № 369/12105/19.

Отже, оскільки заявниця не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 щодо неї фізичного насильства у розумінні Закону, а судом не встановлено випадків домашнього насильства відносно заявниці, а також ризиків настання насильства у майбутньому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 223, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 350-6 ЦПК України; Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Н.Г.Притула