ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2565/19Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 22-ц/817/923/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 301000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Бершадська Г. В., Дикун С. І.,

за участю секретаря - Стецюк М.А.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Корфа П.К., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Коханої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №601/2565/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Коханої Оксани Олександрівни на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року, ухваленого суддею Коротичем І.А., повний текст якого складений 25 червня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лідихівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_2 та Почаївської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення сорокової сесії Лідихівської сільської ради сьомого скликання №363 від 26 листопада 2019 року, видання постанови про заборону вчинення реєстрації права власності на адміністративну будівлю колишньої контори колгоспу, визнання недійсним напису, здійсненого на сертифікаті про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ТР-ІХ №015322, виданого 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_2 сільським головою ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, який був збільшений під час розгляду справи, до Лідихівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_2 та Почаївської міської ради про скасування рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року; видачу постанови про заборону вчинення реєстрації права власності на адмінбудівлю колишньої контори колгоспу; визнання недійсним напису в рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119 016 (сто дев`ятнадцять тисяч шістнадцять) гривень сільський голова Степанюк Л.В., вчиненого на зворотній стороні сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ІХ №015322, виданого 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_2 сільським головою ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 26 листопада 2019 року Лідихівська сільська рада Кременецького району Тернопільської області, розглянувши заяву ОСОБА_2 вирішила сільському голові ОСОБА_3 оформити на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на майновий пай сумарною вартістю 119 016 гривень адміністративну будівлю колишньої СВЗМП Лідихівська. В січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Лідихівської сільської ради про визнання права власності на майно, зокрема на адміністративну будівлю колишнього колгоспу. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено. Не погодившись із рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Тернопільської області. Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 10 квітня 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Кременецького районного суду від 10 січня 2017 року та Ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року. Проте, касаційну скаргу Постановою Верховного суду України від 30 травня 2018 року залишено без задоволення, а рішення Кременецького районного суду від 10 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року залишено без змін. У своїй постанові Верховний Суд відмітив, що факт укладення договорів купівлі-продажу 92-ох майнових паїв не є підтвердженням виникнення права власності на спірне майно, а свідчить про перехід до ОСОБА_2 права на майновий пай в грошовому виразі та процентному відношенні без зазначення конкретного майна. Свідоцтва з відміткою про виділення майна в натурі у травні 2012 року оформлені належним чином не були і не могли бути оформлені, оскільки СВЗП Лідихівська ліквідована 30 травня 2010 року, а тому адміністративна будівля по АДРЕСА_1 , вартістю 119 016 гривень не може вважатись такою, що у встановленому законом порядку була виділена в натурі. Позивач також зазначає, що згідно протоколу зборів співвласників земельних і майнових паїв СВЗП Лідихівська від 26 лютого 2004 року ОСОБА_1 обрано головою майнової комісії власників майнових паїв СВЗП Лідихівська. Згідно чинного законодавства сільська рада не уповноважена на передачу будь-якого майна в рахунок майнового паю. Таке право мають лише власники майна, шляхом прийняття рішення на загальних зборах. Позивач вважає, що рішення Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року є незаконним та необґрунтованим, а тому має бути скасоване, оскільки СВЗМП Лідихівська взагалі не існувала, а в рішенні №363 від 26.11.2019 року хочуть оформити право власності на будівлю саме СВЗМП Лідихівська. Лідихівська сільська рада, виділивши ОСОБА_2 будівлю колишньої контори СВЗП Лідихівська, розпорядилося майном, яким не мала права розпоряджатися, оскільки Лідихівській сільській раді вказане приміщення ніколи не належало і не належить. Натомість протизаконно сільська рада розпорядилася майном, яке підлягає розподілу між співвласниками майнових паїв, в тому числі і ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 разом з іншими пайовиками є співвласником адміністративної будівлі СВЗП Лідихівська, то оскаржуваним рішенням порушено його право власності, тому він звернувся з вказаним позовом до суду.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року.

Визнано недійсним напис в рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119 016 (сто дев`ятнадцять тисяч шістнадцять) гривень сільський голова ОСОБА_3 вчинений на зворотній стороні сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ІХ №015322 виданий 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_2 сільським головою ОСОБА_3 .

Стягнуто з Почаївської міської ради, юридична адреса: Тернопільська область, Кременецький район, місто Почаїв, вулиця Возз`єднання, 16, в користь держави судові витрати по справі в сумі 768 гривень 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Кохана Оксана Олександрівна просить рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року у справі №601/2565/19 в частині скасування рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року та визнання недійсним напису в рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119 016 (сто дев`ятнадцять тисяч шістнадцять) гривень сільський голова Степанюк Л.В., вчиненого на зворотній стороні сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ІХ №015322, виданого 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_2 сільським головою ОСОБА_3 - скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, посилаючись на те, що воно не ґрунтується на засадах верховенства права, є незаконним, необґрунтованим, ухвалене судом без зазначення норм матеріального права, яким керувався суд скасовуючи законне рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року та відповідно аргументів з посиланням на докази, що призвело до порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 адвокат Кохана О.О. зазначила, що підставою виникнення (реєстрації) права власності стали наступні документи: технічний паспорт, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія та номер ТР-ІХ №015322, виданий 26 листопада 2019 року Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, акт приймання-передачі нерухомого майна, виданий 10 травня 2012 року загальними зборами співвласниками майнових паїв СВЗП Лідихівське. Вказує, що оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов`язків членів колективного сільськогосподарського підприємства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочності членів підприємства є похідними від правового статусу, завдань і функцій цих підприємств та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і право громадянина вимагати своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини члена колективного підприємства з КСП щодо передачі отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення, також повинні ґрунтуватися на принципі рівності прав і обов`язків зазначених сторін. Зазначає, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ТР-ІХ №015322, виданий 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_2 - відповідає вимогам закону по формі та змісту. Тому, не зрозуміло з оскаржуваного рішення, яким вимогам закону не відповідає чи в порушення якої норми закону прийнято рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року. Так само не зрозуміло в чому полягає недійсність вчиненого напису на звороті бланку свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 . В разі невідповідності нормам закону будь-якого з документів, було б відмовлено у державній реєстрації. Щодо порушення саме права позивача ОСОБА_1 на звернення за захистом свого порушеного права до суду, то вказує: по-перше: останнім не доведено, що оскаржуваним рішенням сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року порушено будь-яке його законне право, так само позивач не наводить правових підстав щодо заперечення права сільської ради приймати рішення (зокрема і яке оскаржується ним). По-друге: дане рішення стосується виключно ОСОБА_2 і вказаний документ є актом індивідуальної дії.

ОСОБА_1 , Лідихівська сільська рада Кременецького району Тернопільської області, Почаївська міська рада своїм правом на відзив не скористалися.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Кохана О.О. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Корф П.К. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Почаївська міська рада в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №262.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року переглядається лише в межах апеляційної скарги, зокрема в частині скасування рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року та визнання недійсним напису в рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119 016 (сто дев`ятнадцять тисяч шістнадцять) гривень сільський голова Степанюк Л.В., вчиненого на зворотній стороні сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ІХ №015322, виданого 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_2 сільським головою ОСОБА_3 .

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судами встановлено, що 29 квітня 20212 року на зборах співвласників майнових паїв розглядались заяви 92 осіб, які є власниками майнових паїв (протокол №1).

За результатом розгляду заяв, зборами співвласників майнових паїв вирішено видати в рахунок майнових паїв зазначеним громадянам приміщення адмінбудинку, з умовою, що сільська рада та відділення зв`язку, які на час проведення зборів знаходяться у цьому будинку, залишаться в ньому і надалі, але з оплатою оренди приміщення, яке вони будуть займати.

14 травня 2012 року на підставі рішення майнової комісії від 20 лютого 2012 року і рішення зборів співвласників майнових паїв СВЗП Лідихівська було складено акт приймання-передачі 92 особам адміністративного приміщення, який підписали члени майнової комісії і власники майнових паїв.

14 травня 2012 року ОСОБА_2 уклав договори купівлі-продажу майнових паїв, відповідно до яких продавці (власники майнових паїв) продали. А покупець ОСОБА_2 купив належні продавцям на праві власності майнові паї СВЗП Лідихівська з відповідною їх вартістю. Загальна вартість майнових паїв склала 119016 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 12 вересня у справі №1909/2769/12, постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2015 року скасовано в частині позовної вимоги про зобов`язання Лідихівської сільської ради оформити на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на майновий пай адміністративну будівлю бувшої СВЗМП Лідихівська сумарною вартістю 119016 грн. та прийнято в цій частині позовних вимог нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Лідихівську раду оформити на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на майновий пай вартістю 119016 грн., оскільки майновий пай це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду, а тому до виділення майна у натурі свідоцтво про право власності на майновий пай не може прив`язуватись до конкретного майна. Зборами співвласників майнових паїв вирішено видати в рахунок майнових паїв групі співвласників приміщення адмінбудинку, однак в копіях свідоцтв про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства відсутні відмітки про виділення майна в натурі. Отже, окремі співвласники не скористалися своїм право на виділення частки у натурі, яке їм було надано рішенням зборів співвласників майнових паїв, а тому ОСОБА_2 міг звернутись до Лідихівської сільської ради з проханням оформити нове свідоцтво, яке могло бути виражене лише в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Аналогічні обставини встановлені і в рішенні Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року та постановою Верховного суду від 30 травня 2018 року в справі №601/90/16 (том, 1, а.с.76-79, 87-101).

Однак, рішенням сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року, яке прийняте на сороковій сесії сьомого скликання було вирішено: сільському голові ОСОБА_3 оформити на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на майновий пай сумарною вартістю 119 016 гривень адміністративну будівлю бувшої СВЗП Лідихівська. Заключити між сільською радою та ОСОБА_2 договір оренди приміщення з орендною платою 5,00 гривень за один календарний рік, яке буде орендувати сільська рада та відділення зв`язку на період існування зазначених установ, оскільки зборами співвласників майнових паїв зазначено про передачу адмінприміщення з умовою, що сільська рада та відділення зв`язку залишаться в ньому і надалі, але з оплатою орендної плати за приміщення, яке вони будуть займати (том 1, а.с. 9).

Відповідно до рішення сорок другої сесії сьомого скликання Лідихівської сільської ради №424 від 08 лютого 2020 року вирішено внести зміни в рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року, а саме: в пункті 1. Абревіатуру СВЗМП замінити на СВЗП (том 1, а.с. 74).

З свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ТР-ІХ №015322 вбачається, що ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна КСП СВЗП Лідихівська села Лідихів, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 26 лютого 2004 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 26.02.2004 становить 1394900 грн., частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 119016 грн., або 8,53 відсотків. Свідоцтво видане 26 листопада 2019 року. На звороті є відмітка про те, що в рахунок майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119 016 гривень, яка затверджена сільським головою ОСОБА_3 (том 1, а.с. 117).

З свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ТР-ІХ №015832 ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна КСП СВЗП Лідихівська села Лідихів, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 26 лютого 2004 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 26.02.2004 становить 1 394 900 грн., частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 930 грн., або 0.06 відсотків. Свідоцтво видане 14.04.2004 (том 1, а.с. 122).

З виписки протоколу №1 зборів співвласників земельних і майнових паїв СВЗП Лідихівська від 26 лютого 2004 року вбачається, що на зборах було вирішено: звільнити від обов`язків члена і голови майнової комісії ОСОБА_4 , обрати членом і головою майнової комісії ОСОБА_1 (том 1, а.с. 123).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач Лідихівська сільська рада винесла рішення сорокової сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року на виконання постанови Верховного Суду від 12.09.2019 року, однак, в своєму рішенні Лідихівська сільська рада вказала про оформлення на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва на майновий пай, зазначивши без достатньої правової підстави про оформлення прав на майновий пай сумарною вартістю 119 016 гривень адміністративну будівлю бувшої СВЗМП Лідихівська. Оскільки постановою Верховного суду від 12 вересня 2019 року встановлено, що окремі співвласники не скористалися своїм правом на виділення частки у натурі, яке їм було надано рішенням зборів співвласників майнових паїв, тому оформляти право власності на ім`я ОСОБА_2 на майновий пай - адміністративну будівлю СВЗМП Лідихівська сумарною вартістю 119 016 гривень відповідач не мав права, а лише мав право видати свідоцтво про право власності на майновий пай сумарною вартістю 119 016 гривень на ім`я ОСОБА_2 в грошовому виразі та відсотковому відношенні.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки вірно застосовано норми матеріального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи виходячи з такого.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року Про колективне сільськогосподарське підприємство, Указом Президента України Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки від 29 січня 2001 року №62/2009, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки, Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62 (далі - Порядок), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за №306/5496, який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року №253 Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за №673/23205 та Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року №315.

Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (пункти 15, 16) передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна мало зробити відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.

Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна могло бути підставою для оформлення прав власності на виділене майно в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 затверджено Типове положення про комісію з вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки.

У пункті 3 цього Типового положення зазначено, що основним завданням комісії є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства, зокрема реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства.

Пунктами 4, 5 цього Положення визначені права комісії, які зводяться до проведення розрахунків щодо пайового майна, визначення структури пайового фонду тощо.

Згідно з підпунктом 10 пункту 4 Положення, комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

Відповідно до пункту 10 Порядку комісія готує для розгляду на загальних зборах перелік майна для виділення його у натурі окремо для кожної групи осіб у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі.

ОСОБА_2 не надано належних доказів правомірності набуття права власності на спірну адмінбудівлю, оскільки згідно протоколу №1 від 29 квітня 2012 року було проведено збори співвласників майнових паїв, на яких розглядалися заяви групи людей-власників майнових паїв та вирішено видати в рахунок майнового паю групі співвласників майнових паїв у кількості 92 осіб приміщення адмінбудинок з умовою, що сільська рада та відділення зв`язку, які на час проведення майнових зборів знаходились у цьому будинку, залишаються в ньому, але з оплатою оренди приміщення, яке вони будуть займати.

Свідоцтва з відміткою про виділення майна в натурі у травні 2012 року оформлені належним чином не були і не могли бути оформлені, оскільки СВЗП Лідихівська ліквідована 30 травня 2010 року, а тому адміністративна будівля по АДРЕСА_1 вартістю 119 016 гривень не може вважатись такою, що у встановленому законом порядку була виділена в натурі.

Факт укладення договорів купівлі-продажу 92 майнових паїв не є підтвердженням виникнення права власності на спірне майно, а свідчить про перехід до ОСОБА_2 права на майновий пай. Інших доказів, які б підтверджували право власності позивача на спірне приміщення, суду не надано.

Крім цього, згідно листа Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації надано інформацію, що станом на 31 грудня 2012 року в БТІ не зареєстровано право власності на приміщення адміністративної будівлі колишньої СВЗП.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року встановлено, що ОСОБА_2 міг звертатись до Лідихівської сільської ради Кременецького району лише з проханням оформити нове свідоцтво, у зв`язку з набуттям ним у власність майнових паїв на підставі цивільно-правових угод, і таке свідоцтво могло бути виражене лише у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи представника ОСОБА_2 про те, що права позивача не порушуються, з огляду на те, що позивач є співвласником майнового паю СВЗМП Лідихівська, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП серії ТР-ІХ №015832 (том 1, а.с. 122), тому вказаним рішення сільської ради порушуються його права.

Також, не заслуговують на увагу доводи представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Коханої О.І. про те, що спірне рішення сесії сільської ради стосується виключно ОСОБА_2 і вказаний документ є актом індивідуальної дії.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до підпункту 10 пункту б статті 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до делегованих повноважень у віданні виконавчих органів сільських, селищних, міських рад дійсно належали облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Облік і реєстрація об`єктів нерухомого майна здійснюється у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» з урахуванням вимог Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5.

Відповідно до пункту 6.1 Положення (у редакції, що діяла на момент оформлення права власності) таке оформлення з видачею свідоцтва про право власності провадиться місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, зокрема: фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію; фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) підприємства, об`єднання, організації отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно підприємства, об`єднання, організації, що ліквідовується; фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників підприємства і за рішенням засновників (власників) отримали у власність об`єкт нерухомого майна, переданий їм за актом приймання-передавання; фізичним та юридичним особам при представленні договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна, акта про прийняття об`єкта в експлуатацію та акта приймання-передавання цього об`єкта; фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об`єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно тощо.

Отже, колегія суддів вважає, що оскільки окремі співвласники не скористались своїм правом на виділення частки у натурі, яке їм було надано рішенням зборів співвласників майнових паїв, ОСОБА_2 не набув право власності на спірне адміністративне приміщення у встановленому законом порядку, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про скасування спірного рішення сесії сільської ради, яке порушує право позивача як співвласника майна бувшої СВЗП Лідихівська.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Коханої Оксани Олександрівни слід залишити без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кохана Оксани Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді