КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 2-12639/11

номер провадження №22-ц/824/14560/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача Таран В.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Тарана Владислава Анатолійовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року /суддя Савицький О.А./

у справі за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним в частині підвищеної кредитної ставки та визнання розірваними кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

АТ «Універсал Банк» звернувся з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-12639/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено. /т. 3 а.с. 29-31/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ «Універсал Банк» - Таран В.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, задовольнивши вимоги заяви.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що згідно довідки Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 14.01.2021 № 8820 про втрату виконавчих документів, державним виконавцем Шевченківського ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві встановлено, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Проте, вищезазначений виконавчий документ до стягувача не надходив та був втрачений, перевіркою журналу загальної вихідної кореспонденції щодо направлення виконавчого документу на адресу АТ «Універсал Банк» встановлено що такі дані відсутні. Станом на 18.03.2021 встановити місцезнаходження виконавчого листа неможливо. Вказував і на те, що вимоги ст. 433 ЦПК України не передбачають в межах якого саме періоду часу сторона повинна звернутися до суду для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а стягувач був не був обізнаний з тим що державним виконавцем винесено постанову про відмові у відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 29.10.2012 р. Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-12639/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним в частині підвищеної кредитної ставки та визнання розірваними кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки, яким первісний позов задоволено, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 314107,50 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.11.2011 р. становить 2877633,04 грн., а також у рівних частках судові витрати по сплаті судового збору, зокрема по 1411,50 грн. з кожного. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», 11.10.2013 р. було видано виконавчі листи.

З метою примусового виконання виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 був направлений разом із заявою про відкриття виконавчого провадження до Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі якого 17.06.2015 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Як вбачається з листа Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.01.2021 р., постановою державного виконавця від 31.03.2016 р. виконавчий лист був повернутий стягувачу з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з відомостями із АСВП вказаний виконавчий лист повторно до виконання не пред`являвся.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України про те, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

При розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджуватись всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду з даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилається на те, що вказаний строк був пропущений з об`єктивних причин, зокрема через те, що постанова державного виконавця та виконавчий лист на адресу стягувача не надходила, а тому стягувач був позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий лист до виконання в межах вказаного строку з врахуванням його переривання.

Разом з тим, враховуючи, що постанова про повернення виконавчого документа була винесена державним виконавцем ще 31.03.2016 р., при цьому представником стягувача, який зобов`язаний сумлінно користуватися своїми правами, з метою з`ясування стану виконавчого провадження на адресу органу ДВС направлено відповідний запит тільки 18.12.2020 р., тобто після спливу більш ніж чотирьох років, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що представником заявника не вказано об`єктивних обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком.

Доводи апеляційної скарги про те, що законодавством не передбачено строку в межах якого сторона повинна звернутись до суду з вимогою поновлення пропущеного строку, колегією суддів апеляційного суду відхиляються з огляду на безпідставну бездіяльність стягувача по виконанню рішення суду, встановлену в ході розгляду справи, оскільки після повернення виконавчого документа 31.03.2016 р., жодних дій по виконанню рішення суду не вчинено.

В частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції керувався п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, про те, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що оскільки представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відсутні правові підстави для видачі його дубліката, з чим також погоджується апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги щодо втрати оригіналу виконавчого листа та неможливість встановлення його місцезнаходження, відхиляються апеляційним судом з огляду на відмову у поновленні строку для його пред`явлення до виконання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Тарана Владислава Анатолійовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: