Провадження № 4-с/761/203/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.

за участі:

представника скаржника: ОСОБА_6

представника заінтересованої особи: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засідання справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: Товариство з обмежувальною відповідальністю «Шато», заінтересована особа: ОСОБА_4 про визнання протиправної бездіяльності;

в с т а н о в и в:

В травні 2021р. скаржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, боржник: ТОВ «Шато», заінтересована особа: ОСОБА_4 , в якій просили суд:

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не вчиненні останнім усіх необхідних та достатніх виконавчих дій для забезпечення примусового виконання рішення суду по справі № 761/17860/14-ц у межах виконавчого провадження № ВП 56161378;

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 26 серпня 2020р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 56161378.

Свою скаргу скаржники обґрунтовували тим, що на виконанні у Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП № 56161378 за виконавчим листом від 18 січня 2018р. в цивільній справі №761/17860/14-ц.

26 серпня 2020р. постановою головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) було ОСОБА_5 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11) ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». На думку сторони скаржників, державний виконавець не вчинив всіх дій щодо примусового виконання рішення суду по цивільній справі № 761/17860/14-ц, фактично скаржники не були вселенні до спірної квартири, у зв`язку з чим порушив права скаржників, як сторони стягувача у виконавчому провадженні. У зв`язку з чим, останні вимушені були звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник скаржників подану скаргу підтримала і просила суд її задовольнити. Представник власника майна при вирішення скарги покладався на розсуд суду. Решта учасників процесу в судове засідання не з`явились поважності причин неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржників, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016р. по цивільній справі № 761/17860/14-ц, позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ «Шато» про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом - залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2018р., яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 17 червня 2020р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016р. скасовано та прийнято нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в кімнати площею 15,3 кв.м, 15,5 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ТОВ «Шато» не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у користуванні кімнатами площею 15,3 кв.м, 15,5 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом встановлено, що 16 лютого 2018р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист (на підставі постанови Апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2018р.), в якій була зазначена лише одна вирішена судом позовна вимога: «Зобов`язати ТОВ «Шато» не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у користуванні кімнатами площею 15,3 кв.м, 15,5 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 ».

Зазначений виконавчий лист було пред`явлено стягувачами до примусового виконання.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження ВП № 56161378 вбачається, що в процесі примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа, головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС Руденком Ю.О. були винесені наступні постанови:

13 квітня 2018р. постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором).

13 квітня 2018р. постанова про відкриття виконавчого провадження.

31 липня 2019р. постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

30 січня 2020р. постанова про передачу виконавчого документа/провадження; постанова про прийняття до виконання ВП.

10 серпня 2020р. постанова про накладення штрафу.

19 серпня 2020р. постанова про стягнення виконавчого збору; постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

26 серпня 2020р. постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11) ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судовірішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Водночас, норма п. 11) ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - передбачає закінчення виконавчого провадження у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

За змістом ч. 1-3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник скаржників не могла пояснити суду, які дії не були вчиненні виконавцем, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», з примусового виконання виконавчого листа, виданого 16 лютого 2018р., в якому була зазначена лишена вимога: «Зобов`язати ТОВ «Шато» не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у користуванні кімнатами площею 15,3 кв.м, 15,5 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 ».

До того ж, в судовому засіданні представник скаржників визнала, що Шевченківським районним судом м. Києва не видавався інший виконавчий лист щодо вимоги про вселення стягувачів до вищезазначеної квартири, при цьому представник скаржників також визнала, що ні скаржники, як стягувачі у виконавчому провадженні, ні вона, як їх представник не зверталися до суду з заявою, в порядку ст. 432 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення скарги

Керуючись ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 18, 39, 63 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: Товариство з обмежувальною відповідальністю «Шато», заінтересована особа: ОСОБА_4 про визнання протиправної бездіяльності - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 17 вересня 2021р.

Суддя: