справа № 489/2136/20 провадження №2/489/247/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Сухно А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрум Капітал» (далі ТОВ «Центр Капітал»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни (далі приватний нотаріус) про усунення перешкод у розпорядженні квартирою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення номеру запису про іпотеку

встановив:

У травні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди у розпорядженні квартири АДРЕСА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51659041 від 17.03.2020; припинити номер запису про іпотеку 35975594, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51659041 від 17.03.2020 прийняте приватним нотаріусом.

Обґрунтовуючи вимоги позивач стверджує, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Зазначену квартиру придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївагропроект» (далі ТОВ «Миколаївагропроект») на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за номером №2050. При укладені вказаного договору приватний нотаріус засвідчив про відсутність обтяжень, іпотеки, інших речових прав стосовно об`єкта купівлі та продавця, які унеможливи укладати даний договір купівлі-продажу квартири.

Однак, 15.04.2020 засобами поштового зв`язку отримав повідомлення-вимогу від ТОВ «Центрум Капітал» про усунення порушення шляхом виконання порушеного зобов`язання, а саме, шляхом погашення заборгованості за кредитним договором на відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії №22/КВ-07 від 29.10.2007(в порядку статей 35, 37, 38 Закону України «Про іпотеку»). Зі змісту отриманого повідомлення-вимоги, з`ясував, що на даний час його власна квартира АДРЕСА_2 починаючи з 17.03.2020 перебуває в іпотечному обтяженні, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51665686 від 17.03.2020, яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом на підставі наданих ТОВ «Центрум Капітал» документів. Іпотекодержателем квартири, згідно вказаного рішення, зазначено ТОВ «Центрум Капітал», яке і надіслало відповідне повідомлення-вимогу. Ознайомившись з повідомленням-вимогою від ТОВ «Центрум Капітал» стало відомо, що у 2007 році на будівництво будинку за адресою по АДРЕСА_3 , ТОВ «Капітолій» отримало кредитні кошти від ТОВ «Український Промисловий Банк» та в забезпечення виконання своїх кредитних зобов`язань 29.10.2007 уклало Іпотечний договір, який засвідчив приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуров К.Є. за реєстровим №2893. Згідно вказаного іпотечного договору, як зазначає у своїй вимозі ТОВ «Центрум Капітал», іпотекою були майнові права на нерухомість, яка належала ТОВ «Капітолій», але будівництво якої ще не було завершено, тобто іпотека була у вигляді майнових прав на 65 квартир, що розташовані в багатоквартирному будинку з громадсько-торговим центром по АДРЕСА_3 . Серед переліку яких була зазначена і квартира АДРЕСА_4 . У договорі відсутній опис переданого майнового права, тоді як таким описом не може вважатись опис майна, яке має бути збудоване іпотекодавдем, оскільки, він є описом майбутнього об`єкту, а не характеристикою майнового права, як того вимагає закон. У зв`язку з внесенням даного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51659041 від 17.03.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, його було позбавлено правомочностей розпоряджатися власною квартирою.

Наведені дії ТОВ «Центрум Капітал» та приватного нотаріуса Тверської І.В. щодо внесення рішення, індексний номер: 51659041, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яким накладено іпотечне обтяження на його квартиру є безпідставними та неправомірними, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Позивач наголошує, що він набув право власності на квартиру у ТОВ «Миколаївагропроект», яке в свою чергу, вперше, лише 03.02.2017 зареєструвало право володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також вперше з`явився запис про право власності 18915548 на дану квартиру за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 101, тому право власності на дану квартиру вперше виникло 03.02.2017 у ТОВ «Миколаївагропроект», а не у ТОВ «Калітолій», яке є іпотекодавцем саме, майнових прав (а не права власності) згідно договору іпотеки та даних, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає себе добросовісним набувачем спірної квартири, а тому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним розпоряджання своїм майном, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.05.20 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від представника відповідача ТОВ «Центрум Капітал» 25.08.2020 до суду надійшов відзив на позов, яким вказаний відповідач позов не визнає та вважає його необґрунтованим та безпідставним, так як позивачем не надано жодного доказу, який свідчив би про наявність перешкод та про незаконність рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, доводи позивача ґрунтуються на лише власних міркуваннях та припущеннях, без надання жодного належного доказу. Зазначає, що іпотечний договір укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем ще в 2007 році, а право власності у позивача виникло лише в 2017 році, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказано, що Іпотекодавцем є ТОВ «Капітолій», запис про іпотеку внесено до реєстру ще 29.10.2007 відносно виключно предмету іпотеки, який вказаний в Іпотечному договорі, тому відповідач вважає, що право позивача жодним чином не порушено ним, тому позов не підлягає задоволенню.

Позивач та його представник у судове засідання, призначене на 29.09.2021, не з`явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Центрум Капітал» у судове засідання не з`явився, направлена на юридичну адресу відповідача судова повістка повернулася із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи відсутність заяви ТОВ «Центрум Капітал» про зміну місцезнаходження, відповідач повідомлений про судовий розгляд належним чином.

Відповідач приватний нотаріус Тверська І.В. причини неявки в судове засідання не повідомила.

За таких обставин розгляд прави здійснюється судом за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за номером №2050 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 17.09.2018 (а.с. 14 -18 т.1).

Позивач зазначає, що 15.04.2020 засобами поштового зв`язку отримав повідомлення-вимогу від ТОВ «Центрум Капітал» про усунення порушення шляхом виконання порушеного зобов`язання, а саме, шляхом погашення заборгованості за кредитним договором на відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії №22/КВ-07 від 29.10.2007 (в порядку cтатей 35, 37, 38 Закону України «Про іпотеку»).

Із матеріалів справи встановлено, що о 29.10.2007 між ТОВ «Капітолій» та ТОВ «Український промисловий Банк», правонаступником якого є ТОВ «Центрум Капітал», укладено кредитний договір № 22/КВ-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (надалі Кредитний договір).

В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 29.10.2007 року між ТОВ «Капітолій» та ТОВ «Український промисловий Банк», правонаступником якого є ТОВ «Центрум Капітал», укладено іпотечний договір, який зареєстрований в реєстрі за № 2893, в який неодноразово вносилися зміни та доповнення.

Згідно умов іпотечного договору з усіма змінами та доповненнями, що посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. за реєстровим №2893, предметом іпотеки є: майнові права на нерухомість, які належать ТОВ «Капітолій», будівництво якої не завершене, а саме майнові права на 65 квартир (№№1, 4, 12, 15, 16, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 50, 53, 56, 57, 58, 59, 62, 66, 67, 71, 75, 79, 80, 82, 83, 84, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 103, 104, 106, 107, 108, 110, 111, 114, 115, 116, 118, 119, 120, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130), загальною площею 4365,63 кв.м., творчі майстерні №№1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, загальною площею 946,54 кв.м., магазин № НОМЕР_1 загальною площею 324,40 кв.м., магазин № НОМЕР_2 загальною площею 441,91 кв.м., що розташовані в багатоквартирному житловому будинку з громадсько-торговим центром по АДРЕСА_3 .

В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 21.04.2020 щодо квартири АДРЕСА_1 наявні відомості про державну реєстрацію іпотеки від 29.10.2007, підставами виникнення якої є: Договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, серія та номер: 4006 виданий 13.12.2012 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є.; Договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 29.10.2007 посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 2893, серія та номер 3094, виданий 10.04.2014 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є.; Договір № 2096/К/1 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, серія та номер 945 виданий 06.12.2019 приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А.; Договір № 07/17/03/2020/1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, серія та номер 204, виданий 17.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.; рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради «Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради» від 11.09.2015 № 771. Іпотекодавець - ТОВ «Капітолій»; Іпотекодержатель - ТОВ «Центрум Капітал».

Підставою внесення вказаного запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51659041 від 17.03.2020, прийняте приватним нотаріусом Тверською І.В.

Отже, позивач ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка вказана в іпотечному договорі. При цьому, позивач вказану квартиру в іпотеку не передавав та згоди на таку передачу не надавав, а запис про іпотеку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно належної йому квартири був внесений 17.03.2020, тобто після набуття позивачем права власності на квартиру за договором купівлі-продажу від 17.09.2018.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Згідно статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник, за правилами даної статті, може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Порушення права розпорядження має місце в тих випадках, коли власник незаконно обмежується у можливості реалізації не тільки правомочності користування, але і розпорядження. При цьому, законодавець зауважив, що обов`язком власника не є доказування неправомірності дій відповідача. Вони припускаються такими, доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки.

Частиною першою статті 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 наведеного Закону визначені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Як вбачається з іпотечного договору ТОВ «Капітолій», як іпотекодавцем, передано в іпотеку майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, а саме майнові права на 65 квартир, зокрема і на спірну квартиру АДРЕСА_5 .

Відповідачем не спростовано, а матеріали справи підтверджують, що спірна квартира АДРЕСА_6 , яка вказана, окрім інших, в іпотечному договору належить позивачу на праві приватної власності, а саме: на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.09.2018, що підтверджується вище зазначеним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, позивач квартиру в іпотеку не передавав та згоди на передачу її в іпотеку не надавав, а запис про іпотеку до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений 17.03.2020, після набуття ним права власності на квартиру.

Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За частиною першою статті 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Майнове право, що є предметом застави (іпотеки), - це обумовлене право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-318цс15 та від 18.11.2015 у справі № 6-1858цс15, від яких не відступила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20.03.2019 у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19).

За змістом частин першої, третьої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужено заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до частини другої статті 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Статтями 1, 5 Закону України «Про іпотеку»(в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору іпотеки) передбачено, що застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

При цьому згідно вимог статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Пункт 3 частини першої статті 18 Закону «Про іпотеку», у чинній редакції чинній на дату укладання оспорюваного договору, передбачав, що іпотечний договір повинен містити таку істотну умову, як опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані.

Частиною другою статті 18 Закону «Про іпотеку» передбачено, що у разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

З Іпотечного договору вбачається, що в іпотеку передані майнові права на нерухоме майно без визначення їх виду (право власності, користування, інші речові права). Тобто в договорі відсутній опис переданого майнового права, тоді як таким описом не може вважатись опис майна, яке має бути побудоване іпотекодавцем, оскільки він є описом майбутнього об`єкту, а не характеристикою майнового права, як того вимагає закон.

Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва були віднесені до предмета іпотеки Законом України від 25.12.2008 № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до Закону України «Про іпотеку», тоді як спірний договір був укладений 29.10.2007.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.01.2013 у справі №6-168цс12 та від 17.04.2013 у справі № 6-8цс13, від 20.04.2016 №6-2994цс15.

Оскільки оспорюваним договором передано в іпотеку майнові права на квартиру, яка належить позивачу, то позивач відповідно до положень статей 15, 16, 215, 216 ЦК України, має право оспорити зазначений іпотечний договір в судовому порядку, оскільки указаний договір стосується його прав та інтересів.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16.03.2016 у справі №6-290цс16, від 23.03.2016 у справі №6-289цс16 та у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №523/1137/14-ц (провадження № 61-7690св18), від 26.06.2019 у справі №523/13452/15-ц (провадження № 61-8653св18), від 07.08.2019 у справі №523/7001/16-ц (провадження № 61-13786св18, від 27.02.2020 року по справі №761/22265/17-ц (провадження №61-5216ск19).

Викладені у відзиві на позов доводи ТОВ «Центрум Капітал» про безпідставність позову суд вважає такими, що не відповідають наведеним вище вимогам закону, оскільки позивач не був позичальником за кредитним договором та не виступав іпотекодавцем майнових прав за оспорюваним правочином, тобто не надавав іпотекодержателю згоди на те, що нерухоме майно може стати його власністю після укладення договору іпотеки.

За такого, суд дійшов висновку, що оспорюваним іпотечним договором, який було укладено всупереч вищенаведеним нормам Закону України «Про іпотеку», які були чинні на момент його укладання, порушено права позивача на спірну квартиру, набуту ним у власність у встановленому законом порядку, а тому його право підлягає судовому захисту в обраний ним спосіб, який є ефективним.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 761/22265/17 (провадження № 61-5216св19).

Що стосується вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51659041 від 17.03.2020, внесеного приватним нотаріусом Тверською І.В., суд дійшов такого.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений порядок державної реєстрації прав, відповідно до якого державна реєстрація розпочинається із прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрації заяви в базі даних заяв. При цьому відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 цього Закону заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Отже, спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Висновок суду узгоджується з позицією, зазначеною Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/3051/18, провадження № 11-567апп19.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що спір виник і існує між позивачем та відповідачем ТОВ «Центрум Капітал», який є іпотекодержателем спірного майна, щодо державної реєстрації речового права, тобто вирішення цього спору не пов`язано з діями державного реєстратора.

Встановивши, що на час придбання позивачем спірної квартири в були відсутні відомості про її обтяження, позивач є добросовісним набувачем спірної квартири, а тому відповідно до статті 391 ЦК має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, дослідивши та оцінивши усі надані письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб обраний позивачем, а саме шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51659041, від 17.03.2020 та припинення номеру запису про іпотеку: 35975594.

Що стосується вимог заявлених до приватного нотаріуса Тверської І.В., то в цій частині суд вважає їх безпідставними, оскільки з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 54, 55 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін. Іпотечні договори, іпотекою за якими є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують майнові права на нерухомість. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, а тому не має спільних чи однорідних прав і обов`язків з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями, відповідно в частині вимог пред`явлених до приватного нотаріуса слід відмовити.

В матеріалах справи наявна заява позивача від 15.05.2020 в якій він просить при ухваленні рішення врахувати арешт на квартиру, який було накладено за поданою до подачі позову його заявою ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.05.2020, справа № 489/1956/20.

Враховуючи заяву позивача та висновок суду про задоволення позову суд вважає за необхідне на підставі положень частини першої статті 158 ЦПК України скасувати обтяження, встановлені ухвалою суду.

Так суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог до відповідача ТОВ «Центрум Капітал», тому на підставі статті 141 ЦПК України з вказаного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1681,60 грн., сплачений квитанцією № 12-268468/1 від 12.05.2020.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 51659041 від 17.03.2020 відносно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 101.

Припинити номер запису про іпотеку 35975594, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 51659041 від 17.03.2020

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрум Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривні 60 коп.).

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладений ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.05.2020, справа № 489/1956/20.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрум Капітал», код юридичної особи 43526534, місце знаходження: м. Київ, вул. Деревообробна, 5, офіс 2/7,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесса Володимирівна, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького 49, офіс 1.

Повний текст судового рішення складено 01.10.2021.

Суддя І.В.Коваленко