КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з ухвалою, 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою,яка подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі скаржник просить звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду на підставі ч.ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що у нього відсутні доходи, він є безробітним, не перебуває у шлюбі, а тому у зв`язку з рівнем майнового стану позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Як доказ скрутного матеріального становища скаржником додано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми сплачених доходів та утриманих податків від 20 квітня 2021 року №4247/Л/2615-53-04-23 та копію виписки АТ КБ «Приватбанк» від 14 жовтня 2021 року про залишок коштів на банківських рахунках.

Проте, апеляційний суд не приймає до уваги зазначені обставини, виходячи з наступного.

Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно із ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 26 липня 2005 року у справі «Kniatv. Poland» указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї нерухоме та рухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

З матеріалів, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми сплачених доходів та утриманих податків від 20 квітня 2021 року №4247/Л/2615-53-04-23, за період з 1 кварталу по 4 квартал 2020 року інформація про доходи щодо ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до копії виписки АТ КБ «Приватбанк» від 14 жовтня 2021 року про залишок коштів на банківських рахунках відносно ОСОБА_1 , сума залишків кредитних коштів (картка універсальна) становить мінус 57 758 грн. 55 коп.

Разом з тим, інформація з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків не є належним доказом для звільнення від сплати судового збору, оскільки надана інформаційне може вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору та в жодній мірі не характеризує майновий стан ОСОБА_1 , при цьому виписка з банку про наявність кредитної заборгованості також не підтверджує його реальний майновий стан, а доказів, які б підтверджували відсутність коштів поточному рахунку ОСОБА_1 до апеляційної скарги не додано.

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 17 грудня 2020 року № VA-2150, доданого до апеляційної скарги, укладеного між Адвокатським бюро «Справа Луцишина», в особі керуючого Бюро ОСОБА_1, та ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 є адвокатом та здійснює свою адвокатську діяльність у Адвокатському бюро «Справа Луцишина», тобто є працездатною особою.

Суд звертає увагу, що до апеляційної скарги не надано доказів того, що скаржник є непрацездатною особою та позбавлений можливості отримувати дохід. До того, ж розмір судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою не є значним та не становитиме надмірного обтяження для скаржника.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір справляється за ставкою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук