Справа №345/1050/21
Провадження № 2/345/474/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

18.10.2021 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря судового засідання - Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуш цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. На обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що сторони перебували у шлюбі з 24.09.2010, який рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.03.2020 розірвано. Зазначає, що за час спільного проживання вони набули нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1387 га (кадастровий номер :01:001:0300), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (підстава - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2019, виданий приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюком П.В.). Право власності на зазначене нерухоме майна в цілому зареєстровано за відповідачем, у зв`язку з чим позивач, посилаючись на норми ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, просить визнати за нею право власності на 1/2 спільного майна подружжя, а саме: 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1387 га, кадастровий номер :01:001:0300, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Німак М.Я. в судове засідання надав заяву, згідно якої позов підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.56). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.06.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 23.06.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2021.

Ухвалою суду від 14.09.2021 витребувано докази по справі, а саме: у приватного нотаріуса Лесюка Петра Васильовича (вул. Винниченка, 2, м. Калуш, Івано-Франківська область) належним чином завірену копію договору купівлі - продажу земельної ділянки від 30.04.2019 серія та номер 2152, посвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюком П.В., а також оригінал справи щодо посвідчення Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2019 серія та номер 2152 - для огляду в судовому засідання.

Представник позивача 18.10.2021 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.56). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини неявки в судові засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 24.09.2010 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у виконкомі Добровлянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 24.09.2010 (а.с.7).

Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копії свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_2 від 10.08.2011, серії НОМЕР_3 від 15.06.2015 (а.с. 8, 9).

Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю до 18 років, законним представником якого є ОСОБА_1 , що встановлено з копії посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 20.10.2016 (а.с. 10).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.03.2020 по справі № 345/12/20 шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей залишено проживати з матір"ю ОСОБА_1 (а.с. 11).

На виконання ухвали суду від 14.09.2021 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюком П.В. надана копія договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ним 30.04.2019 за реєстровим номером № 2152, та оригінали зі справи цього договору, які були оглянуті в судовому засіданні та досліджені судом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2019, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюком П.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2152, ОСОБА_5 (продавець) передала, а ОСОБА_2 (покупець) прийняв у власність належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,1387, кадастровий № :01:001:0300, надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей, викладених у звіті про оцінку майна від 10.04.2019 оціночна вартість відчужуваної земельної ділянки становить 15257,00 грн. На цю ж суму вчинено продаж (а.с. 61).

Також з досліджених матеріалів встановлено, що в них міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 від 30.04.2021, в якій зазначено, що ОСОБА_1 цією заявою дала свою згоду на купівлю її чоловіком ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,1387, кадастровий № :01:001:0300, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 . Вона підтвердила, що гроші, які витрачаються на придбання нерухомості, є їхньою спільною сумісною власністю. Придбана нерухомість також буде об"єктом спільної сумісної власності як така, що набувається ними за час шлюбу. При цьому вона ствердила, що договір купівлі-продажу укладається її чоловіком в інтересах сім"ї і укладення цього договору відповідає їхньому спільному волевиявленню (а.с. 62).

В подальшому цільове призначення земельної ділянки, площею 0,1387, кадастровий № :01:001:0300, яка розташована в АДРЕСА_1 , змінено та визначено як для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна № 243078598 від 04.02.2021, а також витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 347 від 02.03.2021, в якому вказано, що земельна ділянка з кадастровим № :01:001:0300, яка розташована в АДРЕСА_1 , відноситься до земель житлової та громадської забудови, її цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 12-13, 14).

Таким чином з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що в період шлюбу сторонами набуте нерухоме майно - земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1387 га, кадастровий номер :01:001:0300, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вищезазначене нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , однак є спільною сумісною власністю подружжя, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 347 від 02.03.2021, виданим Міськрайонним управлінням у Калуському районі та м. Калуш ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, вартість домоволодіння та земельної ділянки становить 73789,58 грн. (1/2 - 36894,79 грн.) (а.с. 14).

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя.

Оцінка суду:

вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Згідно зі ст. 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до п.п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох».

Таким чином, враховуючи, що набута сторонами в період шлюбу земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1387 га, кадастровий номер :01:001:0300, яка розташована по АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов висновку про її поділ між сторонами, виходячи із правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2021 ОСОБА_1 уклала з адвокатом Німаком М.Я. договір про надання правової допомоги та сплатила вартість послуг в загальній сумі 2500,00 грн., що підтверджено актом наданих юридичних послуг від 25.02.2021 (а.с. 16, 17).

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги та 908,00 грн. судового збору.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1387 га, кадастровий номер :01:001:0300, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ,- 908,00 грн. судового збору та 2500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Німак Микола Ярославович, АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: