ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1327/19
Провадження № 22-ц/4820/1071/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю відповідача ОСОБА_1 представника Війтовецької селищної ради Флиса В.В., позивача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №671/1327/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2021 року (суддя О.М. Бабій, повне судове рішення складено 30 квітня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень в частині, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та зобов`язати вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційних скарг і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 зазначала, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 серпня 2016 року № 22-21070, із змінами згідно наказу Управління від 21 березня 2017 року, їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Позивачка вказує, що спірна земельна ділянка була сформована за її заявою на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 серпня 2016 року та за заявою ОСОБА_2 державним реєстратором проведено державну реєстрацію земельної ділянки і присвоєно кадастровий номер. Позивачка посилається на те, що вподальшому вона подала проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області для прийняття наказу щодо його затвердження та передачі земельної ділянки у власність, проте Управління відмовило затверджувати проект та передавати земельну ділянку у власність ОСОБА_2 , аргументуючи тим, що спірну земельну ділянку передано в комунальну власність Війтовецькій селищній об`єднаній територіальній громаді, а тому повноваження щодо розпорядження даною земельною ділянкою перейшло до органу місцевого самоврядування. 18 травня 2018 року позивачка звернулась до Війтовецької селищної об`єднаної територіальної громади із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016. Рішенням Війтовецької селищної ради від 04 липня 2018 року № 33 відмовлено ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, оскільки позивач не являється жителем територіальної громади. Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_2 вподальшому неодноразово зверталась за захистом своїх прав до Хмельницького окружного адміністративного суду, однак з різних підстав їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог, в тому числі через зміну правового статусу земельної ділянки. Разом з тим, ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року їй було відмовлено у відкритті провадження, оскільки судом було встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:006:0016 перебуває у власності ОСОБА_1 . Позивачка вважає, що у неї, відповідно до вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України, виникло право на отримання у власність, в порядку безоплатної приватизації, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просила суд визнати протиправним та скасувати п. 29 рішення Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області від 25 квітня 2019 року № 46 в частині відмови затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області за межами населеного пункту; визнати протиправним та скасувати рішення Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області від 29 березня 2019 року № 145-45 в частині надання ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером :03:006:0016, за межами населеного пункту с. Завалійки Волочиського району Хмельницької області; скасувати запис № 31210914 від 12 квітня 2019 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства) та зобов`язати Війтовецьку селищну раду Волочиського району Хмельницької області відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України розглянути та затвердити на черговій сесії «проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області за межами населеного пункту».

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 29 рішення Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області від 25 квітня 2019 року № 46 в частині відмови затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області за межами населеного пункту.

Визнано протиправним та скасовано рішення Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області від 29 березня 2019 року № 145-45 в частині надання ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером :03:006:0016, за межами населеного пункту с. Завалійки Волочиського району Хмельницької області.

Скасовано запис № 31210914 від 12 квітня 2019 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства).

Зобов`язано Війтовецьку селищну раду Волочиського району Хмельницької області розглянути на черговій сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області за межами населеного пункту.

В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що спірна земельна ділянка із земель була йому виділена правомірно і будь-яких порушень зі сторони Війтовецької селищної ради не має, а аргументи, на які посилається в позові ОСОБА_2 є безпідставними і надуманими. Апелянт вважає, що позивачка не надала доказів на підтвердження обставин, на які вона посилалася. ОСОБА_1 зазначає, що при оцінці доказів судом першої інстанції зроблено однобічний, упереджений, помилковий аналіз, а неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи потягло за собою постановлення судом незаконного рішення.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Також, до суду надійшла апеляційна скарга Війтовецької селищної ради, в якій зазначається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позивачкою не наведено та не вказано норм чинного законодавства, які було порушено при прийнятті рішень Війтовецької селищної ради від 25.04.2019 за №46 та від 29.03.2019 за №145-45, а оскільки таких немає, відповідно не має і підстав для задоволення позову. На момент прийняття оскаржуваного рішення Війтовецької селищної ради від 29.03.2019 №145-45 крім ОСОБА_1 до селищної ради ніхто (в тому числі позивачка) із заявами про передачу їм зазначеної земельної ділянки не звертався. Разом з тим, станом на дату звернення ОСОБА_2 із заявою про передачу спірної земельної ділянки їй у власність, земельна ділянка вже була передана у власність ОСОБА_1 , тому підстав для повторної передачі цієї земельної ділянки позивачці не було і ОСОБА_2 було відмовлено у задоволені її заяви. Отже, Війтовецька селищна рада просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Відзив від учасників справи не надходив.

Апелянт ОСОБА_1 , представник апелянта Війтовецької селищної ради Флис В.В. підтримали апеляційні скарги з підстав у них наведених.

Позивачка ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_3 проти апеляційних скарг заперечили, просять суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року у справі № 2240/2881/18 за позовом ОСОБА_2 до Війтовецької селищної об`єднаної територіальної громади про визнання протиправним і скасування протокольного рішення від 04 липня 2018 року № 33 та зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 на території Завалійківської сільської ради Волочиського району залишено без задоволення з тих підстав, що Війтовецька селищна об`єднана територіальна громада не зареєструвала право комунальної власності на спірну земельну ділянку, а тому розпорядником продовжує залишатись Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, до повноважень якого відноситься передача спірної земельної ділянки у власність (т.1 а.с.12-14).

Цим же рішенням встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ від 16.08.2016 № 22-21070-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», згідно з яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування об`єкта землеустрою - за межами населених пунктів Користовецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області.

Наказом № 22-4665-СГ від 21.03.2017 «Про внесення змін до наказу Головного управління від 16.08. 2016 №22-21070-СГ» внесено зміни до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 серпня 2016 року № 22-21070-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», а саме абзац 2 пункту 1 викладено в такій редакції: "місце розташування об`єкта землеустрою - за межами населених пунктів Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області :03:006)" .

Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області надано позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів Завалійківської сільської ради Волочиського району :03:006).

ОСОБА_2 замовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Завалійківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, який виконало ПП "Хмельницькгеопроект"(т. 1 а.с.116-121).

Судом встановлено, що рішенням позачергової сесії Війтовецької селищної ради від 04.07.2018 заяву ОСОБА_2 про погодження затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення в с. Завалійки на території Війтовецької селищної ради (за межами населених пунктів) відхилено.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 грудня 2018 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів Завалійківської сільської ради Волочиського району роз`яснено, що з відповідним клопотанням слід звернутися до Війтовецької селищної ради, адже відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09.10.2018 № 22-6932 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0016 передана Війтовецькій селищній об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність (т.1 а.с.17).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 560/104/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 грудня 2018 року у затвердженні проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га за кадастровим номером :03:006:0016, яка розташована на території Завалійківської сільської ради Волочиського району (т. 1 а.с. 109-114).

Цим рішенням встановлено, що позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області затвердити ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 2,0 га, за кадастровим номером :03:006:0016 з метою подальшої безоплатної передачі у власність, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Завалійки Волочиського району не підлягає задоволенню, оскільки станом на момент розгляду даної справи земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0016 з 21 січня 2019 року перебуває у комунальній власності Війтовецької селищної об`єднаної територіальної громади, яка і розпоряджається вказаною земельною ділянкою.

Рішенням позачергової сесії Війтовецької селищної ради від 25 квітня 2019 року № 46 відмовлено ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га за кадастровим номером :03:006:0016 з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с.19, 233).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у відкритті провадження по справі №560/1834/19 за позовом ОСОБА_2 до Війтовецької селищної об`єднаної територіальної громади про визнання протиправним і скасування протокольного рішення від 25 квітня 2019 року № 46 та зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки відмовлено, оскільки наявний спір про право, адже спірна земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1 , що унеможливлює розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Також, судом встановлено, що рішенням сорок п`ятої (позачергової) сесії Війтовецької селищної ради від 29 березня 2019 року № 145-45/2019 передано ОСОБА_1 безоплатно у власність земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :03:006:0016 за межами населеного пункту с. Завалійки (т.1 а.с. 70).

І право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 12.04.2019 (реєстраційний номер 209, номер запису про право власності: 31210914) (т.1 а.с.23).

ОСОБА_2 обґрунтовувала позовні вимоги тим, що вона виконала вимоги, визначені статтями 116, 118 ЗК України при зверненні до органу місцевого самоврядування із заявою про отримання у власність вільної земельної ділянки. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області 16.08.2016 (враховуючи наказ від 21.03.2017) їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Завалійківської сільської ради. Після розроблення проекту землеустрою, 04.08.2017 державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Волочиському районі присвоєно цій земельній ділянці кадастровий номер :03:006:0016 та внесено відомості до Державного земельного кадастру. Вподальшому п. 29 рішення №46 сесії від 25.04.2019 Війтовецької селищної ради було відмолено ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою, оскільки спірна земельна ділянка надана рішенням сесії від 29.03.2019 №145-45 у власність ОСОБА_1 , а тому ОСОБА_2 вважає, що орган місцевого самоврядування виніс незаконні та протиправні рішення, оскільки ці рішення порушують право позивачки на отримання у власність спірної земельної ділянки, що була сформована і зареєстрована ОСОБА_2 в системі державного земельного кадастру, як об`єкт цивільних прав.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Війтовецької селищної ради від 29 березня 2019 року № 145-45/2019 та п. 6 рішення від 25 квітня 2019 року №46 і скасовуючи запис державну реєстрацію права власності №31210914 від 12.04.2019 та зобов`язуючи Війтовецьку селищну раду розглянути на черговій сесії проект землеустрою, суд першої інстанції виходив з незаконності рішень селищної ради, адже спірну земельну ділянку було сформовано за заявою позивачки, якою і замовлено проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, що пройшов державну експертизу, а ОСОБА_1 було передано у власність цю ділянку без виготовлення технічної документації і на підставі заяви; і підстава відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як передача цієї ділянки іншій особі не узгоджується із положеннями ЗК України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, виходячи із наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК (в редакції на час винесення оспорюваних рішень) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з частиною 1, абзацом 1 частини 2, частин 3,4 статті 79-1 ЗК України (в редакції на час винесення оспорюваних рішень) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 116 ЗК України (в редакції на час винесення оспорюваних рішень) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України (в редакції на час прийняття селищною радою оспорюваного рішення №46 від 25.04.2019).

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України (в редакції на час прийняття селищною радою оспорюваного рішення №46 від 25.04.2019) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову в надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.

А тому, задовольняючи позовну вимогу про визнання протиправним і скасування п. 29 рішення сесії Війтовецької селищної ради від 25.04.2019 №46, суд першої інстанції вірно виходив із невідповідності зазначеного документу вимогам закону.

І з огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги Війтовецької селищної ради про законність вищезазначеного рішення є голослівними, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Аргументи апеляційної скарги Війтовецької селищної ради про неврахування судом першої інстанції факту законності рішення сесії від 29.03.2019 №145-45 щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :03:006:0016, оскільки на час його прийняття до селищної ради ніхто, в тому числі позивачка, не звертався є неспроможними та на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.

Схожий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 472/1286/17-ц (провадження № 61-42797св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 472/1282/17 (провадження № 61-41390св18).

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що Війтовецькій селищній раді на час прийняття оспорюваного рішення №145-45 від 29.03.2019 на підставі лише письмової заяви ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки (кадастровий номер :03:006:0016) від 04.03.019 та графічного матеріалу було відомо про те, що у ОСОБА_2 виникли правомірні очікування щодо оформлення права власності на цю ж земельну ділянку. Адже позивачка, отримавши дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та виготовивши такий проект, на підставі якого була сформована земельна ділянка (кадастровий номер :03:006:0016), 18.05.2018 зверталася до Війтовецької селищної ради із заявою про прийняття рішення щодо погодження ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Завалійківської сільської ради Війтовецької ОТГ та вподальшому оскаржувала рішення Війтовецької селищної ради за результатами розгляду її заяви.

І подавши до Війтовецької селищної ради на відмінну від ОСОБА_1 , проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та заяву про його затвердження, ОСОБА_2 отримала легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури - прийняття Війтовецькою селищною радою рішення про затвердження проекту землеустрою та надання їй спірної земельної ділянки у власність.

А тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про незаконність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що спірна земельна ділянка була виділена йому правомірно і порушень зі сторони Війтовецької селищної ради при її виділенні не вбачається є безпідставними.

Посилання апелянта ОСОБА_1 про те, що спірна земельна ділянка передана у строкове платне користування (оренду) ФГ «Сагрон» в с. Завалійки Волочиського району Хмельницької області спростовуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.10.2021, з якої вбачається відсутність відомостей про реєстрацію іншого речового права щодо земельної ділянки (кадастровий номер :03:006:0016) (т.2 а.с.51-52).

Посилання в апеляційних скаргах про недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 є голослівними, не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди апелянтів з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційних скарг для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай