Справа № 242/4335/21
Провадження № 2/242/1266/21
05 листопада 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В квартирі зареєстрований відповідач, який за вказаною адресою не мешкає з 2005 року без поважних причин, ніяких витрат по утриманню житлового приміщення та сплати комунальних послуг не несе. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає власнику володіти власністю, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившим права користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження та призначено судове засідання.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 отримала після смерті матері ОСОБА_3 в спадщину квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за № 891.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностіа від 12.07.2021 року, ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12.07.2021 року є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно довідки №11 від 17.08.2021 року, виданої ТВВК «Вуглик», за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за даною адресою не мешкає з 2005 року.
Згідно акту №20 від 17.08.2021 року, виданого головою ТВВК «Вуглик» Сайко І.І., в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 з 2005 року не проживає, речі, які б вказували на його проживання, відсутні.
Згідно ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч.1ст. 391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в вищезазначеному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 268, 280-282ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права володіння належною їй на праві власності квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду і протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська