ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5816/21 Головуючий суддя І інстанції Щепіхіна В. В.
Провадження № 22-ц/818/4879/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м.Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Яцина В.Б. (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О.В., Хорошевського О.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Реви Оксани Олегівні на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Щепіхіної В.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення заборгованості,

встановив:

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачу був наданий строк на усунення недоліків.

31 травня 2021 року через канцелярію суду від представника позивача Реви О.О. надійшли письмові пояснення по справі щодо ухвали суду від 26.04.2021.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі адвокат Рева О.О. просить ухвалу скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Вказала, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, порушує норми матеріального і процесуального права, суд не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до визнання позову таким, що не подано та поверненню його позивачеві. Вказала, що на виконання ухвали суду від 26.04.2021 року нею до суду були направлені пояснення.

Зазначив, що предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої пенсії за віком, яка входить до спадкової маси. В позовній заяві зазначено, що позивач отримав частину від спадкової маси шляхом зарахування відповідачем суми в розмірі 349675,11 грн. на її особистий рахунок, що відкритий в AT «ОЩАДБАНК». Решту суми у розмірі 41 361,07 грн. відповідач не сплатив, чим порушує її право на володіння цим майном.

Вказує, що на час подання позовної заяви вимоги цивільного процесуального законодавства позивачем дотримано. Подання доказів можливе і після відкриття провадження у справі та можливість уточнити позовні вимоги та надати письмові пояснення по справі. Вважає, що судом не об`єктивно досліджено матеріали справи, оскільки наявні у справі докази є належні та допустимі для відкриття провадження у справі, а підстави для залишення позову без руху протирічать закону.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Дикань І.Д. просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі та залишити ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року без змін.

На обґрунтування вказала, що позовна заява дійсно не відповідає вимогам п.п. 4, 5 статті 175 ЦПК України, а тому вимоги суду про усунення цих недоліків є обґрунтованими. Оскільки позивач не виконала ці вимоги, суд правильно повернув позов, а тому апеляційна скарга є безпідставною.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч 2. ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену у пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене справа переглядається судом апеляційної інстанції за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Крім того, згідно ч. 4, ч. 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, та відповідність нормам процесуального закону, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд визнав позовну заяву неподаною та повернув її позивачу з мотивів не усунення недоліків змісту позовної заяви.

При цьому суд зазначив, що в ухвалі суду від 26.04.2021 року позивачу було запропоновано вказати на наявність порушеного права позивача та вказати обставини, які це підтверджують (відмова відповідача від виплати, відомості про причину невиплати), однак позивачем не були усунені недоліки, зазначені у згаданій ухвалі Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, п.п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

У статті 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів:

1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав та інтересів судом передбачений у ст. 16 ЦК України:

1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

3. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Ухвалою судді Дзержинського районного суду м Харкова від 26 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Суд першої інстанції вважав, що позивач не дотрималась зазначених у нормі п. 5 ч. 3 ст. 173 ЦПК України вимог щодо змісту позовної заяви: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому суд вказав, що на обґрунтування позову було надано докази часткової сплати відповідачем позивачу недоотриманої за життя спадкодавця пенсії у розмірі 349 675,11 грн., остання з яких відбулась 12.04.2021. Позовна заява подана до суду 16.04.2021. До позовної заяви не додано доказів відмови відповідача від виплати суми пенсії, що залишилася невиплаченою у розмірі 41 361,07 грн., або відомостей про причини такої невиплати. В матеріалах справи також відсутні докази звернення позивача до відповідача щодо вимоги виплатити пенсію у сумі 41 361,07 грн. Таким чином, на час подання позовної заяви до суду не вбачається наявність порушеного права позивача щодо отримання вищезазначеного розміру пенсії.

У своїх письмових поясненнях на виконання ухвали суду від 26.04.2021 року представник позивача зазначає, що предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої пенсії за віком, яка входить до спадкової маси відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1227 ЦК України. В позовній заяві зазначено, що позивач отримав частину від спадкової маси шляхом зарахування відповідачем суми в розмірі 349675,11 грн. на її особистий рахунок в АТ «Ощадбанку». Решту суми у розмірі 41 361,07 грн. відповідач не сплатив, чим порушує її право на мирне володіння цим майном, яке захищається нормами конвенційного міжнародного права. Правові висновки щодо подібних правовідносин містяться у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які є обов`язковими для усіх суб`єктів владних повноважень відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

ОСОБА_1 20.04.2021 звернулася до суду з позовом про стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на її користь 41361,07 грн., яка є частиною пенсії, не отриманої батьком позивача - ОСОБА_3 на день його смерті, посилаючись на норму ч. 1 ст. 1227 ЦК України, яка передбачає, що такі суми входять до складу спадщини. При цьому у підставах позову вона послалася на те, що після смерті свого батька, ОСОБА_4 з метою отримання недоотриманої спадкодавцем пенсії вона відповідно до Свідоцтва про право на спадщину звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої спадкодавцем пенсії, яка була задоволена відповідачем лише частково, тому просить стягнути на її користь 41361,07 грн. решти суми, яка входить до її спадщини. На підтвердження позову позивач надала відповідні докази.

В ухвалі від 02 червня 2021 року суд вважав позовну заяву неподаною та повернув її позивачу із посиланням на невідповідність її змісту вже двом пунктам, четвертому та п`ятому частини третьої статті 175 ЦПК України, додатково вказав на ще один недолік позову - відсутність у позові способу захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший способу захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Однак, у даному випадку зі змісту позову не вбачається тих недоліків, про які зазначив суд першої інстанції у згаданій ухвалі від 26 квітня 2021 року та додатково зазначив в ухвалі від 02 червня 2021 року, не надавши процесуальної можливості його виправити позивачу, оскільки позивач виклала обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, зазначила докази, що на її думку підтверджують вказані обставини та вказала про спосіб захисту права - стягнення грошової суми у розмірі 41362,07 грн, що відповідає визначеним ст.ст. 15, 16 ЦК України способу захисту права.

Подальшу оцінку доводів позову та наданих позивачем доказів, встановлення змісту спірних правовідносин, предмету доказування, порушення права, способу його захисту тощо, - здійснює суд відповідно до вказаної у ст. 2 ЦПК України мети цивільного судочинства та виходячи із визначених у ч. 5 ст. 12 ЦПК України обов`язків суду зберігаючи об`єктивність і неупередженість здійснювати керівництво ходом судового процесу, - лише після вирішення питання про відкриття провадження, під час підготовчого провадження та в результаті розгляду справи по суті.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції у даному випадку з порушенням вказаних норм цивільного процесуального права щодо порядку відкриття провадження у справі, помилково залишив позовну заяву без руху, визнав її неподаною та повернув позивачу.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу - скасувати, а справу направити для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Реви Оксани Олегівні - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії О.В.Маміна.

О.М.Хорошевський.