Провадження № 2/761/745/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укржитлоінвест» до держаного реєстратора Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» Рашкова Андрія Георгійовича, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Солом Регілон Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни, про визнання рішення незаконним та скасування реєстраційного запису,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 р. ТОВ «Укржитлоінвест» звернулось до суду з позовом до державного реєстратора КП ВО КМР (КМДА) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» Рашкова А.Г., ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення та скасування реєстраційного запису.

Свої вимоги з врахуванням їх уточнення позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2019 р. державним реєстратором КП ВО КМР (КМДА) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» Рашковим А.Г. було здійснено реєстраційну дію, зокрема зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво підземної частини головного корпусу училища (30 % готовності), літера «К», загальною площею 2400,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер рішення: 47333901.

Позивач вважає, що вказані дії державного реєстратора суперечать вимогам закону, зокрема ч.2 ст. 19 Конституції України, п.п.1, 2 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, на думку позивача, допущені державним реєстратором порушення підтверджуються тим, що на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій, тобто станом на 11.06.2019 р., право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна вже було зареєстровано за позивачем державним реєстратором Київської філії КП Вишенківської сільської ради «Добробут-Гарант», індексний номер рішення: 42638026.

Разом з тим, 15.07.2019 р. державним реєстратором КП ВО КМР (КМДА) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» Рашковим А.Г. було здійснено нову реєстраційну дію - зареєстровано право власності за ТОВ «Солом Регілон Плюс» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, як внеску до статутного капіталу (11.07.2019 р., передав ОСОБА_1 ), індексний номер рішення: 47806228.

22.10.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер рішення: 49283243) вчинено нову реєстраційну дію - зареєстровано право власності на це майно за ТОВ «Лендбуд» на підставі акта оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Лендбуд», виданого 22.10.2019 р. ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач стверджує, що в ході послідовних дій, які вчиняє ОСОБА_1 за допомогою державного реєстратора КП ВО КМР (КМДА) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» Рашкова А.Г. та приватного нотаріуса КМНО Шевченко Д.Г. відбувається подальше порушення його прав, направлене на позбавлення останнього належного на праві власності майна, а тому звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 12.08.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 18.06.2020 р. задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі ТОВ «Лендбуд» як співвідповідача, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив, а також зобов`язано позивача надати до суду та направити всім учасникам справи позовну заяву у новій редакції з врахуванням вимог до залученого співвідповідача.

Ухвалою від 03.11.2020 р. задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі ТОВ «Солом Регілон Плюс» та приватного нотаріуса КМНО Шевченко Д.Г. як співвідповідачів, прийнято до розгляду позовну заяву в новій редакції від 03.11.2020 р., а також встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 06.05.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Лендбуд» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Також через канцелярію суду подав відзив на позов, у якому виклав заперечення проти нього та просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача Огнєвєнкова С.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Також на адресу суду надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , у якому останній виклав заперечення проти нього та просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача ТОВ «Солом Регілон Плюс» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Разом з тим, на адресу суду надійшов його відзив на позов, у якому він виклав заперечення проти нього та просив суд відмовити у його задоволенні.

Відповідачі державний реєстратор КП ВО КМР (КМДА) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» Рашков А.Г. та приватний нотаріус КМНО Шевченко Д.Г. в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили та відзиву не подали.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, спірний об`єкт нерухомого майна, якому було присвоєно реєстраційний номер - 000, та земельна ділянка, на якій він знаходиться, перебував у власності Київського мотоциклетного заводу.

Відповідно до рішення № 1479/14 від 16.12.1974 р. виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих «Про додаткове відведення земельної ділянки Київському мотоциклетному заводу по АДРЕСА_2 » земельна ділянка виділялась під будівництво профтехучилища та одного підземного мазутосховища.

З матеріалів справи вбачається, що у 2002 році Фонд державного майна України, розглянувши лист Київської міської державної адміністрації щодо дозволу на реалізацію майна ВАТ «Київський мотоциклетний завод» надав згоду на його реалізацію.

04.09.2002 р. відповідно до протоколу № 100561/1, проведено прилюдні торги щодо реалізації майна ВАТ «Київський мотоциклетний завод», до складу якого входило спірне нерухоме майно.

Переможцем за результатами проведення вказаних торгів, що стосувались нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем лотів № 3, № 7 та АДРЕСА_3 (підземна частина головного корпусу училища літера «К») став ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що 13.12.2002 р. приватний нотаріус КМНО Вашагашвілі Д.Д. видав свідоцтво про право власності на майно серії НОМЕР_1 , яке зареєстровано в реєстрі за № 7516к, згідно з яким ОСОБА_3 належить право власності на нерухоме майно, яке складається з підземної частини головного корпусу училища, літера «К», основною площею 2400,00 кв.м. (розрахункова величина), що входить до цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 71 від 20.04.2004 р., виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, готовність незавершеного будівництва об`єкта нерухомого майна - підземна частина головного корпусу училища, літера «К», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 39 %.

Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.07.2004 р., укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Агротехпостач», ОСОБА_3 відчужив, а ТОВ «Агротехпостач» придбав спірне нерухоме майно, що підтверджує добросовісність набуття його у власність.

Також, в подальшому 06.05.2005 р. між ТОВ «Агротехпостач» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна незавершеного будівництва, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Плохутою Б.П., за яким ОСОБА_1 придбав спірне нерухоме майно.

При цьому, жодних відомостей щодо оскарження вказаних правочинів в судовому порядку матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 став добросовісним набувачем об`єкта нерухомого майна - незавершене будівництво підземної частини головного корпусу училища (30 % готовності), літера «К», загальною площею 2400,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яке в подальшому ним відчужено на користь ТОВ «Солом Регілон Плюс» та ТОВ «Лендбуд».

Водночас, зі змісту наданої ОСОБА_3 письмової заяви від 24.05.2019 р., посвідченої приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 729, останній жодних договорів з позивачем не укладав та не відчужував належне йому нерухоме майно на користь позивача через товарну біржу «Ольвія».

Відповідно до наданих позивачем витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, нерухоме майно, яке належало останньому мало реєстраційний номер 000, та з врахуванням останніх змін, будівництво якого на той час вже було завершено та прийнято в експлуатацію з посиланням на акт державної приймальної комісії про прийняття у експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, серія та номер: 129, виданий 18.05.2015 р. позивачу Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю, однак спірне майно щодо якого позивач оскаржує проведення реєстраційних дій, є об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво за реєстраційним номером 000.

Таким чином, суд вважає, що спірний об`єкт нерухомого майна та об`єкт нерухомого майна, щодо якого у реєстрі містились відомості про належність позивачу, за своїми характеристиками не є тотожними.

Крім того, судом встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом та до даного часу відомості про право власності позивача на спірний об`єкт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 3, 15, 16 ЦК України визначено, що правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відповідно до пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (далі - Порядок) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували, що під час реєстрації права власності саме на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво підземної частини головного корпусу училища (30 % готовності), літера «К», загальною площею 2400,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, власником якого на даний час є відповідач ТОВ «Лендбуд», були порушені права позивача, приймаючи до уваги, що відомості, які містились у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності позивача на об`єкт нерухомого майна, свідчать, що цей об`єкт за своїми характеристиками є зовсім іншим, ніж той, що був зареєстрований за позивачем та мав номер 000.

Статтею 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що держава гарантує об`єктивність, достовірність та повноту відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Виходячи з норми ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно ті речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які відповідають законодавству.

Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що перелік підстав по яких державний реєстратор може відмовити у проведенні реєстраційних дій, а саме: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Відповідно до вимоги статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 10-1 Порядку, у відповідності з якими під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, утворений у результаті нового будівництва чи реконструкції, на об`єкт незавершеного будівництва автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів) про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, або у разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - про документ, що відповідно до вимог законодавства дає право на проведення будівельних робіт.

Зокрема, згідно з рішенням ЄСПЛ від 23.09.1982 р. у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази позбавляють суд можливості встановити, що права позивача були порушенні саме діями відповідачів, оскільки в позові зазначено, що позивач є власником прийнятого у експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за номером 000, при цьому ним оскаржується реєстрація права власності на зовсім інший об`єкт за номером 000, будівництво якого не завершено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що спірний об`єкт нерухомого майна перебуває у власності відповідача ТОВ «Лендбуд», який є його добросовісним набувачем, та об`єкт, відомості про реєстрацію за позивачем права власності на який містились у реєстрі, за своїми характеристиками є різними об`єктами, при цьому під час проведення реєстраційних дій щодо спірного майна жодних порушень встановлено не було, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Укржитлоінвест» в задоволенні позову до держаного реєстратора Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» Рашкова Андрія Георгійовича, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Солом Регілон Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни, про визнання рішення незаконним та скасування реєстраційного запису.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: