Справа № 541/552/21
Номер провадження 2/541/468/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ромоданівської селищної об`єднаної територіальної громади, Миргородської районної державної адміністрації про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування та визнання розпорядження голови Миргородської РДА № 153 від 30.05.2006 незаконним і таким, що підлягає скасуванню,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Головне управління Дергеокадастру у Полтавській області,-

в с т а н о в и в:

16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на земельну ділянку площею 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ромоданівської селищної об`єднаної територіальної громади, кадастровий номер :00:003:0105, котра була успадкована нею після смерті ОСОБА_4 . Позивач є одним із спадкоємців який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .. При зверненні до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецького області Світличної О.В. з метою оформлення спадкових прав на спірну земельну ділянку, отримав відмову у зв`язку з відсутністю підтвердження реєстрації права власності спадкодавця на земельну ділянку. В подальшому представник позивач звернувся для реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо спірної ділянки, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що згідно відомостей Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0105 зареєстровано за Миргородською районною державною адміністрацією. Враховуючи наведене, позивач прохав визнати за ним право власності на Ѕ частку спірної земельної ділянки та визнати розпорядження Миргородської державної адміністрації № 153 від 30.05.2006 року незаконним і скасувати його.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.40).

У встановлений судом строк, відповідачі правом подання відзиву не скористався.

В судове засідання позивач та його представник, адвокат Акрітов П.К. не з`явилися, до суду представником подано заяву, в який викладено прохання провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача Ромоданівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Ромоданівської селищної ради в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав та прохав розгляд справи провести у його відсутність.

Представник Миргородської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав розгляд справи провести у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання в якій прохав провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.34).

За свого життя, ОСОБА_3 , в порядку спадкування, набула право власності на земельну ділянку площею 2,78 га що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на землю серія ІІІ-ПЛ № 023545, виданого Ромоданівською селищною радою Миргородського району Полтавської області, що посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 листопада 2003 року, державного нотаріуса Другої Миргородської державної нотаріальної контори Смага Л.М. (а.с.32).

Вказане свідоцтво, у встановленому законом порядку, недійним не визнавалося, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 421 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Як вбачається із копії спадкової справи № 11/2020, заведеної до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спадщину прийнято позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , на чию користь від спадщини відмовилася, донька померлої спадкодавці, ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

При зверненні до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецького області Світличної О.В. з метою оформлення спадкових прав на спірну земельну ділянку, отримав відмову у зв`язку з відсутністю підтвердження реєстрації права власності спадкодавця на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки відсутність підтвердження реєстрації права власності спадкодавця на земельну ділянку перешкоджає ОСОБА_1 реалізувати свої спадкові права, суд дійшов висновку, що позов, в частині вимог про визнання права власності, є обґрунтований та підлягає до задоволення.

В свою чергу, вирішуючи позовну вимогу про визнання розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації № 153 від 30.05.2006 року незаконним і таким, що підлягає скасуванню, суд зазначає наступне.

В якості підстави звернення даної позовної вимоги позивач зазначав, що даним розпорядженням порушено право власності спадкодавця ОСОБА_3 та в подальшому і її спадкоємців. Порушення своїх прав, позивач вбачав у тому, що на підставі вказаного розпорядження проведена державна реєстрація вказаної земельної ділянки з зазначенням в якості її власника - Миргородську районну державну адміністрацію, що в свою чергу перешкоджає позивачу в реєстрації своїх прав на спірну земельну ділянку.

Дійсно, з Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки вбачається, що в якості власника земельної ділянки за кадастровим номером :00:003:0105 вказано Миргородську районну державну адміністрацію (а.с.27-29).

З листа Відділу у Миргородському району ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 510/112-20 від 10.03.2020 року відомості про земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0105 внесено до Державного земельного реєстру на підставі оскаржуваного розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації № 153 від 30.05.2006 року та проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробленого ТОВ «УкрЛатАгро» за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) колишнього КСП «Переможець» (а.с.24).

Разом з тим, з розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації № 153 від 30.05.2006 року «Про надання дозволу на розробку та затвердження технічних документацій, прийняття та надання земель в оренду» вбачається, що на території Ромоданівської селищної ради ТОВ «УкрЛатАгро» переданий в оренду земельний масив площею 68,3204 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) колишнього КСП «Переможець».

В свою чергу, з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 023545 вбачається, що земельна ділянка площею 2,78 га була передана у приватну власність ОСОБА_4 на підставі рішення 18-ї сесії 23 скликання Ромоданівської селищної Ради народних депутатів.

Таким чином, в розумінні ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» земельна ділянка площею 2,78 га, успадкована ОСОБА_3 не є невитребуваною земельною часткою (паєм).

За змістом ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На переконання суду, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що оскаржуване розпорядження наразі, будь-яким чином, порушує його права.

Доводи позивача грунтуються здебільшого на припущеннях.

Так, оскаржуваним розпорядженням не вирішувалося питання про набуття Миргородською районною державною адміністрацією права власності на земельну ділянку площею 2,78 га з кадастровим номером :00:003:0105. Таке розпорядження не є документом, який посвідчує право власності, як на даний момент, так і на момент проведення державної реєстрації земельної ділянки - 16.02.2009 року. Відповідні поля Витягу з Державного земельного кадастру «документ, який є підставою для виникнення права» та «документ, що посвідчує право» у розділі «Відомості про право власності» є порожніми.

Варто зауважити, що в разі незгоди власника (в тому числі неволодіючого власника, в контексті реєстраційного підтвердження права власності) із відомостями, які містяться у записі про державну реєстрацію об`єкту нерухомості, закон виділяє окремий належний спосіб захисту своїх прав.

Таких вимог, позивач в рамках вказаної справи не заявляв.

Окрім того, суд наголошує, що оскаржуване розпорядження, котре позивач прохав визнати повністю недійсним, стосується прав та обов`язків ряду інших осіб, котрі в якості відповідачів залучені не були.

Питання про залучення належного кола відповідачів перед судом, у визначеному законом порядку на ставилося.

З огляду на сукупність встановлених обставин, на переконання суду, у задоволенні даної частини позову необхідно відмовити.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13; 81; 141; 258; 264; 265;354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 2,7800 га, кадастровий номер :00:003:0105, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ромоданівської селищної об`єднаної територіальної громади Миргородського району Полтавської області.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський