Номер провадження: 22-ц/813/6304/21
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Таварткіладзе О.М.,

Громіка Р.Д.,

розглянув заяву ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про відвід судді Драгомерецького М.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Петровська Н.В. про визнання заповіту недійсним і встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року.

05 липня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Драгомерецького М.М. (суддя - доповідач). В обґрунтування вимог своєї заяви заявник зазначає, що суддею проводяться дії щодо фальсифікації доказів у справі, зокрема він надіслав експертам окремо від матеріалів справи низку сторонніх недостовірних документів, які було отримано судом з порушенням норм процесуального права та які не є доказами у справі. Так, в п.п. 21-22 висновку №115 вiд 09.03.2021р. були зазначенi вiдомостi з пiдроблених у судi «Матерiалiв роздрукування пояснень свiдкiв на 24 аркушах» з фальсифiкованими (неiснуючими у справi) показами свiдкiв, якi завiдомо суперечать матерiалам справи. В п.п. 21-22 висновку були зазначенi вiдомостi з «Медичноi картки за №5063/06», яка, надiйшла на пiдставi пiдробленого «заднiм числом» листа (т. 9 а.с. 141, 261) нiбито з КНП «Одеський обласний медичний центр психiчного здоров`я» (вул. Ак. Воробйова, 9, м. Одеса, ) на пiдставi завiдомо незаконної ухвали вiд 15.05.2019р. (т. 9 а.с. 121) про витребування доказiв з іншої установи, а саме з Одеського обласного психоневрологiчного диспансеру (м. Одеса вул. Канатна, 27, ). Суддя Драгомерецький М.М. змiнив резолютивну частину ухвали вiд 16.12.2020р., а саме: в судовому засiданнi 16.12.2020р. суд оголосив резолютивну частину ували про призначення посмертної судово-психiатричноi експертизи пiсля розгляду «Клопотання про призначення повторної посмертної судово-психiатричної експертизи психiчного стану заповiдача на момент посвiдчення заповiту ... » (т. 9 а.с. 13-25). Було змiнено на «повернути до Київського міського центру судово психіатричної експертuзu для проведення посмертної судово-псиіатричної експертuзu на пiдставi ухвали апеляцiйного суду Одеської областi вiд 12 жовтня 2018 року».

На думку заявника вказані обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Драгомерецького М.М., що є підставою для їх відводу.

Відповідно до довідки відділу кадрової роботи та управління персоналом суддя-учасник колегії Таварткіладзе О.М. відповідно до наказу №77-в з 29 червня 2021 року по 30 липня 2021 року перебував у відпустці. Згідно із наказом №103-в від 30 липня 2021 року суддя Громік Р.Д. з 30 липня 2021 року по 17 вересня 2021 року перебував у щорічній відпустці.

Перевіривши доводи заяви про відвід та вивчивши матеріали справи, що стосуються даної заяви, суд вважає, що заява про відвід судді є безпідставною з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 фактично підставою для відводу судді Драгомерецького М.М. є незгода заявника з ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, направлення усіх матеріалів справи до експертної установи.

Однак, розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суду слід зазначити, що суд не вбачає об`єктивного та суб`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності судді при вирішенні процесуальних питань, вказані у заяві обставини свідчать про незгоду заявника із процесуальними рішеннями судді, що відповідно до положень п. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід не наведеного жодного належного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість судді Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М. при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. 36, 40, ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про відвід судді Драгомерецького М.М. - визнати необґрунтованою.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Петровська Н.В. про визнання заповіту недійсним і встановлення факту родинних відносин передати до Одеського апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 23 вересня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

О.М.Таварткіладзе

Р.Д.Громік