ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23 жовтня 2021 року

м. Чернівці

справа № 724/1457/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Кулянди М.І., Одинака О. О., Половінкіної Н.Ю.,

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади села Ставчани в особі Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року залишено без руху. Надано апелянту десятиденний строк для подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 21 жовтня 2021 року до апеляційного суду надійшла нова заява ОСОБА_4 , подана її представником - ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року.

У поданій заяві ОСОБА_2 , зазначає про те, що він з 20 вересня 2021 року по 3 жовтня 2021 року перебував у щорічній відпустці, а тому не міг у визначений законом строк подати до суду апеляційну скаргу на оскаржуване рішення.

Окрім того вказував на те, що її довіритель ОСОБА_5 проживає в сільській місцевості, де обмежено доступ до надання правничої допомоги іншими адвокатами та вона є людиною похилою віку, що унеможливлювало їй з моменту відбуття її представника у відпустку особисто підготувати та подати до суду у визначені строки апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 стаття 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається .

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2019 року у справі № 0818/4970/2012.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Заявником не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість позивача (заявника) своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які б свідчили про дотримання ним такого строку.

Окрім того, доводи, наведені в заяві, не спростовують висновку апеляційного суду про те, що ОСОБА_5 , якій було відомо про довготривалу відпустку її представника, мала можливість укласти угоду на представництво її інтересів в апеляційному суді з іншим адвокатом з метою подання апеляційної скарги в строк визначений законом.

Заявником не зазначено особливих і непереборних обставин, які перешкодили їй укласти таку угоду.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення,що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_5 подана з пропуском строку на апеляційне скарження, зазначені заявником підстави для поновлення пропущеного строку визнані судом неповажними, інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не надано, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 357, 358 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади села Ставчани в особі Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: М.І. Кулянда

О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна